4 
vægge ikke i særlig grad har nogen radial stilling; dette væv 
er endvidere udmærket ved talrige, større og mindre inter- 
cellularrum; endelig 3) en midtstillet gruppe af meget små, 
uregelmæssig formede og uregelmæssig ordnede celler (D) med 
tynde vægge, der ikke afbrydes ved intercellularrum. Disse 
3 forskellige cellevævsformer benævner jeg: 1) overhud, 
2) grundvæv og 3) karbundt. 
b. Den enkelte fnokstråle fødes som en halvkugleformig 
vorte, der strax ved sin ydre fremtræden er dannet af et helt 
Tversnit , førte gennem 
tnokstråler på forskelligt udviklingstrin tæt ovenfor basis, 
viser os, at denne nederste del af fnokken udvikler sig på en 
meget regelmæssig måde. Når fnokken er på et ganske ungt 
stadium , giver et sådant tversnit et billede som fig. 1 ; vi 
må her adskille to bestanddele : a) et ydre parti , dannet af 
en enkelt kreds af 4 — 5 celler med radialt stillede sidevægge, 
og b) et midtparti , bestående af 1 eneste celle. Den videre 
udvikling af disse to forskellige væv (som den viser sig ved 
tversnit) er følgende: 
a) Det ydre cellelag formerer sig — hvad samtlige figurer 
(1 — 9) viser — stadig kun ved radialt stillede vægge; 
ved fortsatte delinger af denne natur frembringes det 
cellelag, jeg har kaldet overhud (fig. 9 E). 
b) Midtpartiet, dannet oprindelig af 1 eneste celle (fig. 1), 
deler sig først i to celler (fig. 2) ved en væg, der så 
temmelig tager retning mod blomstens centrale axe; me- 
get snart efter optræder en ny væg, paralel med den 
forrige (fig. 3) ; vi ser nu midtpartiet dannet af 3 række- 
stillede celler. Ved disse celledelinger er imidlertid 
cellecomplex (fig. 11 v) ; den 
unge fnok antager snart form 
af en — i spidsen noget af- 
rundet — kegle , hvis vægge 
imidlertid ved fortsat væxt 
efterhånden nærmer sig til at 
blive paralelle. 
