94 
punktet viser sig dannet af et indre solidt væv med selvstæn- 
digt udspring, omsluttet af 1 — flere indbyrdes uafhængige 
cellekapper, ligeså med selvstændigt udspring. Da nu — 
såvidt man véd — ethvert organ hos enhver kryptogam med 
udpræget topvæxt (de fleste alger, halvmos, mos, bregner 
osv.) udvikles ved 1 eneste topcelle, eller er 1 cellet, — 
ligesom de fleste trichomformer hos phanerogamerne — synes 
det, som om der ved hine undersøgelser var rejst en skranke 
mellem phanerogamer og kryptogamer, fremdeles hos phane- 
rogamerne: en skranke mellem trichomer og phyllomer osv. 
Det var naturligt og berettiget, at der fremkom en kraftig 
protest (Priogsheim) mod rigtigheden af Hansteins tydning af 
sine iagttagelser; thi den gamle sætning: »natura non facit 
saltus« syntes i fare. 
Hensigten her er nu væsentlig den, at godtgøre, at en 
sådan skranke ikke existerer. 
a. Phanerogamblade har vist os følgende: Et væxtpunkt eller 
en væxtlinie, der dannes af et solidt væv, omsluttet af 2 
kapper, kan gå over til at blive et væxtpunkt, dannet af et 
solidt væv, omsluttet af 1 kappe ; denne overgang sker ikke 
derved, at 1 af de omsluttende kapper forsvinder, men 
derved, at det indre solide væv forsvinder, mens den 
nærmest omsluttende kappe går over til et solidt væv. Et 
væxtpunkt eller en væxtlinie, dannet af et solidt væv, 
omsluttet af 1 kappe, kan på samme måde gå over til 
at blive et væxtp. eller væxtlin., dannet alene af et so- 
lidt væv. Overgangen kan — idet man går fra den 
højere form til den lavere — opfattes som en reduction 
af det indre solide væv; der er ingen grænse for reduc- 
tionen, hvilket dels ligger i reductionens egen natur, 
dels så fuldstændig som muligt er påvist i kurvblom- 
sternes bæger. Heraf kan da i almindelighed sluttes, 
at der ikke kan være nogen skranke mellem et organ, 
dannet alene af væv, der udskilles af væxtpunktet eller 
væxtlinien som et solidt væv, og et organ , dannet dels 
af et væv, der udskilles af væxtpunktet eller va^xtlinien 
