95 
som et solidt væv, dels af et hvilketsomhelst antal om- 
sluttende kapper (sammenlign 2det afsnit III. 2). 
De fleste trichomer hos phanerogamerne er enten en- cel- 
lede eller udvikles ved en topcelle af 1ste grad; dog 
gives der andre tricliomformer, der udvikles ved en top- 
celle af højere grad, endog af 5te grad (suppleret ved 
en indre topcelle). Et i øjne faldende exempel giver 
Begoniaceerne. Hos flere af .disse findes på løvbladet 
trichomer — ikke blot i bladranden, men spredt over 
hele bladfladen, derfor absolut trichomer — , der ud- 
vikles ved topceller af de forskelligste grader med alle 
mulige overgange mellem disse (altid dog overgauge fra 
højere til lavere grad). Således kan man på løvbladet af 
Begonia sniaragdina — på et og samme blad — findes 
følgende trichomformer : a) tr., udviklede ved en topcelle 
af 1ste grad; b) tr., udviklede ved en topcelle af 2den 
grad, der går over til 1ste grad; c) tr., udviklede ved 
en topcelle af 4de eller 3die grad, der kan gå over til 
2den eller 1ste grad; d) tr. , udviklede ved en topcelle 
af 5te grad, suppleret ved en indre topcelle af 1ste 
grad; indre topcelle standser i væxten før ydre topcelle, 
der, fortsættende væxten, går over til 4de grad for 
endnu ganske almindelig at gå over til 3die, 2den og 
1ste grad. Ved at sammenstille disse trichomformer med 
deres talrige overgange bliver det os klart, hvorledes en 
topcelle af 1ste grad i forskellige trichomer efter- 
hånden ligesom arbejde sig op til 2den, 3die, 4de, 5te grad. 
Såmeget kan siges med sikkerhed: der kan ikke være 
nogen grænse mellem et organ, udviklet ved en topcelle 
af lste grad og et organ, udviklet ved 2 topceller, den 
ydre af 5te, den indre af 1ste grad. Men endvidere kan 
det siges med sikkerhed, at hvis den udviklingsgang, 
der viser sig deri, at væxtpunktet fra organ til organ 
efterhånden arbejder sig op fra lavere til højere udvik- 
lingsform, og som nærmere er bestemt derved, at den 
enkelte topcelle arbejder sig op fra lavere til højere grad — 
