105 
c. I nedrebladet hos Oirsium arvense dannes væxtpunktet 
og væxtlinien af et indre solidt væv, omsluttet af 2 
kapper; yderste kappe deler sig alene radialt; inderste 
kappe deler sig næsten alene radialt; tangentiale de- 
linger optræder nemlig kun i en meget lille del af bladet : 
umiddelbart under midtnerven. 
I løvbladet hos Bablitzia udebliver de tangentiale de- 
linger i den indre kappe (ogsaa her 2 kapper) fuldstæn- 
dig undtagen umiddelbart under de kraftigste nerver. 
I løvbladet hos Cirsiuni arvense vil — som vi har set — 
den indre kappe (periblem Hanstein) dele sig 2 — 3 gange 
tangentialt ; men her viser sig det mærkelige , at det 
ganske står i botanikerens magt at fremkalde disse tan- 
gentiale delinger eller at forhindre dem Lader man 
nemlig en plante udvikle sig i temmelig stærk skygge 
(dog ikke stærkere, end at løvbladene bliver fuldstændig 
grønne), udebliver de tangentiale delinger i den indre 
kappe (periblemet !) aldeles undtagen netop under de 
kraftigste nerver (hvor de tangent, delinger foregår uaf- 
hængig af lysets indvirkning). Dette forhold er ikke 
noget, der just er ejendommeligt for Cirsium arvense, 
men kan — om end forskelligt hos forskellige planter — 
genfindes andre steder^), 
d. I løvbladet hos Cirsium, Begonia og mange andre ud- 
vikler væxtspidsens indre solide væv et kraftigt kar- 
bundtsystem og et mellemliggende grundvæv. 
I bægerbladet hos Cirsium og en mængde andre Com- 
posit. udvikler væxtpunktets solide væv ligeså karbundt 
og grundvæv ved ret livlige radiale og tangentiale de- 
linger. Men følger vi nu nedad fra slægt til slægt (Son- 
chus, Tusilago, Aster, Senecio), ser vi, hvorledes kar- 
bundtet, ja tilsidst alle tangentiale delinger efterhånden 
forsvinder. Med andre ord: hvis væxtpunktets solide 
') Jeg skal ved en anden lejlighed komme tilbage til dette interessante 
forhold. 
