Ill 
Jeg har tidligere i denne afliandling anvendt betegnel- 
serne dermatogen, periblem og pierom, selvfølgelig fordi jeg 
im tillige ser, at ikke blot karbundtdaiinelse, men overhoved alle tangen- 
tiale delinger kan udeblive i pleromet, der dog endnu er et pierom, 
tvinges vi til at erkende, at det eneste væsentlige, det eneste, der absolut 
adskiller pleromet på den ene side fra dermatogeuet og periblemet på 
den anden side, er dette: pleromet udskilles af væxtpunktet som et solidt 
vævsystem, dermat. og perib. derimod som kappeformige vævsystemer, 
og det vil atter sige: en naturlig betragtning af dermat., perib. og pierom 
i deres indbyrdes forhold fører os til det resultat, at der kun er brug 
for de to ud'siklingsbegreber, hvis forhold jeg ovenfor har fremstillet. 
2. Nar vi nu betragter overgangen — hvorved et kappeformigt væv 
går over til at blive et solidt væv — hvordan gar det så her med fast- 
holdelsen af begreberne dermatogen, periblem og pierom? (vel at mærke 
jeg taler kun om, at fastholde dem begrebsmæssig o: med de for hvert 
enkelt begreb gældende bestemte karakterer). Dette behøver næppe 
nogen videre udvikling; enhver, der kan se, må Kunne se det umulige 
i Hansteins bestemmelser. 
3. Der gives ingen uheldigere betegnelse end ordet „en dermatogen- 
dannelse'' ; thi den siger i virkeligheden intet, skønt den synes at sige 
meget; nar således et trichom, udviklet ved en topcelle af 1ste grad, 
kaldes „en dermatogendannelse" , tages dette i den forstand : trichomet 
består af dermatogen, ligesom en mønt består af metal). Dette er en grun- 
dig fejltagelse. Man afleder her et vævsystems begreb af dets oprindelse 
istedenfor af dets egen natur (udviklingsmåden). I ethvert phanerogam- 
blad er savel periblemet som pleromet dannet af stængelens periblem ; 
dog vil ingen betragte bladets pierom som periblem , men som virkeligt 
pierom; og hvorfor? fordi det trods sin oprindelse viser samme 
karakter som pleromet i stængelen o: væsentlig den at udvikle sig af 
væxtpunktet som et solidt legeme. Nu bør man dog vel være konsekvent 
og kun betragte det væv som dermatogen, der viser dermatogenets karak- 
ter; men det væv, der danner hint trichom har ingenlunde dermatogenets 
karakter, men pleromets; derfor burde man konsekvent betegne det — 
trods sin oprindelse — som pierom. (Jeg skal ved denne lejlighed be- 
mærke, at Hanstein i Botaii. Afhandl. I selv antyder analogien mellem 
udvikling af pleromet på den ene side, på den anden side udviklingen af 
løv, stængel, blad hos kryptog. , trichom hos phanerogamerne o. s. v.). 
Da nu Hansteins bestemmelse af pleromet ikke falder sammen med min 
bestemmelse af pycnomet, og da tilmed ordet pierom {cz/ir^çoô = udfyl- 
dende) kun passer slet ved kryptogamernes organer, trichomer og adskillige 
blade hos phanerogamerne o s.v., har jeg valgt hint nye navn. Periblem 
kunde vel an\ endes, når begrebsbestemmelsen blev en anden, og da tillige 
dermatogenet blev benævnt 1ste periblemlag ; men da dette let kunde give 
anledning til misforståelse, har jeg valgt ordet peripycnom, forkortet: 
perinom (perinomlag). 
