112 
var tvunget til at anvende de begreber, som forelå. Jeg må 
nu bede læseren opfatte disse betegnelser således: Dermato- 
gen — 1ste perinomlag ; periblem = 2det, 3die o. s. v. peri- 
nomlag; pierom = pycnom. Når det fremdeles hedder: der- 
matogenet fortsætter væxten selvstændig, betyder dette : peri- 
nomet går over til at blive pycnom o. s. v. 
V. Phyllom og trichom. 
Jeg vender tilbage til mit udgangspunkt: fnokken hos 
kurvblomsterne. Den første anledning til de meddelte under- 
søgelser blev givet ved en almindelig anatomisk undersøgelse 
af Cirsium arvense. Da jeg her temmelig nøje havde fået 
rede på fnokkens udvikling, rejste sig naturlig det spørgsmål : 
er fnokken hos Cirsium arvense et phyllom eller et trichom? 
det er dette spørgsmåls besvarehe jeg overalt har søgt og 
det er denne søgen, der sammenknytter alle de forelagde 
undersøgelser til en helhed. Først vendte jeg mig til fnokken 
hos andre Compositeer (1ste afsnit II og III); dernæst søgte 
jeg at få rede på de almindelige grundtræk af et phanero- 
gamblads udvikling (2det afsnit I, II og III); endelig stræbte 
jeg efter — såvidt det lod sig gøre — at opfatte udviklingen af 
fnokken som led i den store udviklingskæde, at få syn på den 
udviklingsenhed, der i planteriget sammenknytter de forskellige 
planteorganer og organismer, den udviklings enhed, på hvis 
existens enhver forsker — trods alle tilsyneladende modsigel- 
ser — må tro (2det afsnit IV). De oplysninger, der herved 
er fremkomne, sammenholdte med de oplysninger, som Buche- 
naus, Koehnes, Sachs', Hofmeisters og andres studier over 
fnokkens formudvikling har givet, vil være fuldkommen til- 
strækkelige til, at man derpå kan bygge en sikker dom om 
fnokkens morfologiske værdi. Er det da nu rigtigt, at jeg 
hidtil har betegnet fnokken som »bæger« ? 
I det hele kan jeg være enig med Hofmeister^) i at op- 
fatte begreberne phyllom, trichom, caulom o. s. v. som for- 
^) cfr. Hofmeister: Handbuch, Ister Baud pg. 408—416. 
