114 
f) hvis historie, fulgt ned gennem slægterne, bestandig fører 
os tilbage til samme eller lignende simple trichomform. 
Hvorledes phyllom ma bestemmes i forhold til trichom frem- 
går af modsætningen. 
Nar det nu siges, at den anatomiske udvikling »bedeutet 
nichts« kan dette ikke tages bogstavelig; thi om enhver 
karakter kan det siges, at den »bedeutet nichts« , og hvad 
bliver der så tilbage? Sagen er blot den, at ingen enkelt af 
de nævnte karakterer kan sætte en absolut grænse mellem 
phyllom og trichom. Ved at tage alle forhold i betragtning 
(udviklingshistorie naturligvis fra først til sidst!) vil man sjel- 
dent være i tvivl; dog vil f. ex. en afgørelse af, hvad der er 
bladflig, 02 hvad der er trichom, undertiden være vanskelig — 
ja umulig. Jeg sigter hermed til harformige legemer, stillede 
i bladranden. Hvis et hårformigt legeme er stillet umiddelbart 
i spidsen af et blad eller en bladflig, dannet af det samme 
væxtpunkt, ja af den (eller de) samme topcelle ftopceller), 
der dannede bladet eller bladfligen, kan der ikke være den 
tjerneste t\-ivl om, at jo det harformige legeme er en inte- 
grerende del af selve bladet {Ceratophyllum , Taxus, Epilo- 
biurn, Drosera (Grønland) o. s. v.) og ikke et trichom, ligeså 
vist som at den vinge, der kan dannes langs hele bladranden, 
ikke er et trichom , men en integrerende del af selve bladet. 
Hvis derimod et sådant hårformigt legeme i bladranden ikke 
just er stillet i spidsen af bladet eller i spidsen af en nogen- 
lunde anselig bladflig, bliver dets bestemmelse tvivlsom, især 
da, når der — som hos flere Begoniar eer — samtidig findes lig- 
nende kraftige harformige legemer spredte over hele bladfladeu 
(hvor de altså absolut er trichomer!). I disse tilfælde er af- 
gørelsen ligegyldig. For ikke at svæve for vidt omkring, vil 
jeg strax gå over til at betragte fnokken hos kurvblomsterne. 
^) Magnus: Najas pg. 3S anm. 2. Hvad specielt spergsmålet om integu- 
menternes morfologiske værdi angår, kan jeg selvfølgelig være ganske enig 
med Magnus deri, at det er fuldstændig urigtigt at lade mangelen af en- 
dophyl gøre adskillelse mellem integumenter = trichomer og integumen- 
ter = phyllomer (Hanstein u, Schmitz, Bot. Zeit. 1870). 
