311 
træffer man alle de ved mindre vandløb almindelige planter, 
hvoraf her kun skal nævnes Glyceria plicata, ßutonius, Va- 
leriana, Veronica Beccahimga, Salanum Dulcamara og Na- 
sturtium officinale samt Glyceria spectabilis, Rumex palustris 
og Nuphar luteum, der ere almindelige for de større vandløb. 
Retter man nu blikket mod de planter, der beklæde eng- 
bunden viWe Hierochloa horealis, Carex Horns chuchiaiia og 
Scorzonera humilis især tildrage sig opmærksomheden ved 
den mængde, hvormed disse arter her optræde, medens Alo- 
pecurus fiol vus , Agrostis canina, Carex dioeca, C. pulicaris, 
C, stellulata og Herminium Monorchis, indblandede og tildels 
skjulte i græstæppet, lettere overses. Mere i øjne faldende 
fremtræde derimod: 
Bromus racemosus, Epipactis palustris, Trollius Europæus, 
Avena pratensis, Serratula tinctoria, Parnassia palustris, 
Orchis Morio, Inula salicina, Lotus uliginosus, 
— majalis, Carum Carvi, Latliyrus palustris. 
— incarnata, Selinum Carvifolia, 
De her nævnte arter må vel betragtes som den interessante- 
ste del af engtæppet, der for øvrigt dannes af 70— 80 overalt 
mere almindelige arter, som det her vilde være trættende at 
opregne, f. eks. Triodia, Briza , Bromus mollis; arter af 
Fesluca, Poa og Carex; Achillea, Galium og naturligvis også 
den meget almindelige Cardamine pratensis. 
Det er imidlertid, som alt bemærket, kun ved de større 
vandløb, at man træffer enge af en betydelig udstrækning; 
derimod ere små engpletter og mindre tørvmoser hyppige 
omkring i markerne , navnlig i den sydvestlige del af egnen. 
Plantevæksten på disse små engpletter ligner dog i reglen 
den på de større enge, eller har, hvor jordbunden er mere 
tørvholdig, lighed med mosernes og behøver derfor ikke yder- 
ligere at omtales» Med hensyn til moseplanterne vil det 
erindres, at de i og omkring tørvgrave, mosehuller og grøfter 
voksende planter ere omtalte i forbindelse med vandplanterne. 
Allerede tidligere, nemlig ved sammenligning af egnens mod- 
satte hjørner, er det desuden fremhævet, at der i moserne i 
ïet nordostlige hjørne af egnen på grund af, at de hvile på 
21* 
