322 
de egne, her nærmest haves for øje, ikke kunde give noget 
resultat for enkelte egnes vedkommende. Det synes dog at 
fremgå af beskrivelserne over de tre sydligere egne, navnlig 
hvad Låland og Falster angår, at de ere rigere, i det mind- 
ste med hensyn til antallet af individer af denne familie, end 
tilfældet er med Nordostsjælland og Jylland, hvor Characeer- 
nes plads, så vidt jeg har haft lejlighed til at anstille under- 
søgelser, oftest optages af arter ?ii Sphagnum, U y pnum, Utri- 
cAilaria og andre planter, navnlig i tørvgrave, grøfter og 
vandhuller i lyngmoserne, medens tørvgrave, grøfter, vand- 
huller og mergelgrave her i de mere frugtbare egne tidt ganske 
fyldes af Characeer. — Fra Låland, der med hensyn til 
Characeerne er bedst undersøgt af de 3 sydligere egne, ad- 
skiller Sydvestsjælland sig dog derved (se Rostrup Loi. Veget, 
s. 13) , at man i reglen her finder flere, ikke sjælden 4 — 6 
arter voksende i samme vandhul , navnlig ere tørvgrave især 
i strandens nærhed rige i så henseende. Sydvestsjælland har 
heller ikke mindre end 16 arter, medens kun 8 arter ere 
bemærkede på Låland og 14 i Nordostsjælland. — Chara 
foetida og Ch. hispida findes her overalt, Ch. fragUis er næ- 
sten ligeså almindelig. Ch. contraria er ikke sjælden og Ch. 
pohjacantha forekommer mange steder navnlig i tørvgrave i 
strandens nærhed. M slægten Nitella er kun Nitella flexilis 
mere udbredt, så vel i tørvgrave, som i gamle halv tilgroede 
mergelgrave; N. capitata og N.mucronata ere kun bemærkede 
få steder og X syncarpa og xV. opaca ere hidtil søgte forgæ- 
ves; derimod er N. glomerata fundet på mange steder og 
navnlig i stor mængde så vel i grøfter som i åen (Basnæs-å) 
gennem den føromtalte Fladmose; men det går med denne art 
som med Ch. polyacantha, den træffes kun i havets nærhed. 
Hvad Mosserne angår vil det, af hvad der i det fore- 
gående er sagt om egnens jordbundsforhold, være let for- 
klarligt, at man i egnens sydvestlige del vil savne en del arter 
(f. eks. Siï Sphagnum , Polytrichum, Aulacomnium og flere, 
der fortrinsvis findes i hedeegne. Desuden er den sydvestlige 
del af egnen kun overfladisk undersøgt i denne hensseende, og 
