(6) 
finde kendelige mikroskopiske forskelligheder i frøets skal hos Raps, 
Kål og Sennep (se Die landw. Versuch-Stationen 1871, B. XIV s. 
179) have imidlertid ikke haft noget heldigt resultat. 
Derefter meddelte professor Joh. Lange en oversigt over 
de i 1869 — 70 i Danmark iagttagne sjældne eller for den danske 
flore ny arter og forelagde eksemplarer af disse. (Se Bot. tidsskr. 
2. række, 1. bind, s. 244 ff.). 
Samme foreviste eksemplarer af Jrapa iiatans fra søen Im- 
melen i Skåne, meddelte af kand. O. Nord stedt, og knyttede 
hertil en opfordring til foreningens medlemmer om at have opmærk- 
somheden henvendt på denne j^lante , da sandsynligheden for dens 
forekomst i levende tilstand her i landet , som allerede var bleven 
vakt ved dens opdagelse i fossil tilstand i en mose på Låland (jfr. 
Rostrup: »Beskrivelse af »Gallemosen« paa Lolland u i Vidensk. Med. 
f. n. Foren, i Kjob. , 1858, s. 123] nu var bleven betydeligt for- 
øget ved det i Sverige 1871 gjorte fund (jfr. Botaniska Notiser, 
1871, s. 135). 
Endelig oplæstes følgende notits af et brev fra cand. phil. Fa- 
bricius-Møller: »I Vind sogn, 1 mil syd for Holstebro, ligger 
et par steder (huse), der have det navn S kald (af almuen udtalt 
Skål, med langt å og det for flere egne i Jylland ejendommelige 
bløde 1). Da der på lieden omkring disse huse (ligesom så mange 
andre steder i Jylland) findes flere små vantrevne eksemplarer af 
Bævreasp {Popidus tremula), og da denne af den jydske almue al- 
mindelig kaldes Skål, ligger det nær at antage, at den nævnte loka- 
litet en opkaldt efter denne plante«. 
3. Den Ilte januar 1872. Cand. phil. Sams oe Lund holdt 
foredrag om den anatomiske bygning og udvikling af 
fnokken hos Kurvblomsterne (Se dette binds side 1 fi*.). 
4. Den 15de februar 1872. Adjunkt Grønlund holdt fore- 
drag om islandske Mosser. (Bestemt til optagelse i tidsskriftet). 
Derefter holdt dr. phil. Müll er et foredrag, betitlet: bemærk- 
ninger om Taksens danske voksested, hvoraf her gives 
følgende referat: 
Det interessante fund af Taksen i skovene på sydsiden af 
Vejlefjord har beriget floraen med et træ , der af flere velbekendte 
grunde antages tidligere at have været vildt voksende i Danmark. 
Det ligger derfor nær at betragte Vejle-skovenes nuværende 
Takstrægru^^per som* lævninger af de oj^rindelige, hvis spor ellers ere 
forsvundne i landets øvrige skove. Men har man i erindring de 
fænomener, der ere forbundne med variationerne i en træarts voksekreds, 
så synes det ene faktum, at Taksen forekommer i skovene ved Vejle- 
fjord, næppe af tilstrækkelig betydning til at man derpå kan bygge 
den slutning, at disse træer ere lævninger af en ældre vegetation. 
Meddeleren spørger derfor om det ikke er tilladeligt i selve de 
forefundne træers beskaflenhed , i deres forhold til andre på denne 
lokahtet boende planter og i selve lokalitetens karakter at søge 
