7 
så at , ved fortsat tykkelsevækst , hver primær vasalgruppe kom- 
mer til at ligge udfor et (bredere eller smallere) pafenkymbælte 
(interfascicularvæv). Ved hjælp af disse karakterer skal man i 
følge Nägeli være i stand til hos Dikotyledonerne at drage en » skarp 
grænse« mellem hovedroden og den hypokotyle stængel. Men ana- 
lyser af kimplanterne hos Cnnndbis sa f ira, Urtica areas, Aae- 
aaaie Hepat/ca , Anemoae aeaatrosa y Anemone ranuaculoides^ 
Ficaria ranunculoides, Lcpidiuai sativum, Neim)phi/a insignis, 
Oaivolvjilus tricolor og ijtjtpa tomeatom viser bestemt, at en 
sådan grænse ikke eksisterer, idet nemlig de for roden ejendomme- 
lige karakterer hos de nævnte planter (og måske hos Dikotyledo- 
nerne i almindelighed) også tindes i den hypokotyle stængel, om de 
end ofte her på grund af den kraftigere sekundære udvikling let 
kunne overses: 
8. Den 1 )3de april. Docent Didrichsen fremlagde .«speciraina 
(tørrede og opbevarede i spiritus) af dele af m an gro ve p la n t er 
{IkliizopJaa'ea' . Aviceaaia^ Aajiccras o. Ü.). omtalte disse plan- 
ters forskellige rodformer og påviste , at deres frø ere uden hvile. 
Fra kaptain Andrea var der sendt tij den botaniske have nogle 
tørrede, kun 1" liøje, ved birødder sammenfiltedo planter, som vare 
ledsagede af følgende bemærkninger: »Medfølgende planter har jeg 
fisket i » Java-sø •<; de .flød oven på vandet og vare aldeles friske 
og grønne, uagtet de vistnok i længere tid havde drevet omkring i 
det salte vand , hvilket jeg sluttede deraf, at der voksede koraldyr 
på dem. At disse planter virkeligt vokse flydende på vandet, 
derom overbeviste jeg mig ved at hensætte nogle af dem i saltvand 
i 14 dage og derefter i andre 14 dage i ferskvand, idet resultatet 
var, at de i hægge tilfælde skød ny hjærteskud. Jeg antager, at 
de henhore til den vegetation, som i Troperne er meget hyppig i 
sumpede egne langs søkysten . navnlig hvor denne overskylles i 
flodtiden. De nedfaldne fro blive bortførte med ebben , spire og 
drive da omkring på vandets overflade, indtil de af vind og strøm 
kastes op på en eller anden sandbanke eller ø i^hvoraf her ere så 
mange), hvor de da hæfte rod og udvikle sig til buskvækster; dette 
er vistnok for en stor del grunden til, at enhver lille ø i »Java-sø« 
er så rig på vegetation«. Didrichsen aritog, at kaptain Andreas 
iagttagelse og slutninger uden tvivl vare rigtige. Den fremsendte 
plante var Avicea ai«( toiacalihsa . 
Kand. Nordsted t forelagde 1ste fase. af »Characeæ Hcaa- 
diaaviæ- exsiccafæ« samlede af Nordstedt og Wahlstedt. Angående 
Schmidts universalindikator for mikroskopiske præparater (s. 
Hedwigia 1869 s. 33 ft'.) foreslog han en anden betegnelsesmåde. 
S. regner fra skivens nulpunkt kun til 2 af ham foreslåede sider og 
opstiller de fundne tal i form af en brøk. N. foreslog at regne til 
hvilken som helst af de 4 sider og da ved to vinkelben at betegne, 
til hvilken side man regnede, f. eks. 32 ""^ 16, 15 _j 20 o. s. v. 
