29 
kløver også af og til Trifolium hybridum, Medicago sativa 
og flere J/e/i7o^M5- arter, blandt hvilke 31. arvensis i de senere 
år er blevet temmelig hyppig. Bellis ^perennis smykke stun- 
dom hele græsmarker med et hvidbroget tæppe , medens 
IJarbarea vulgaris hist og her hæver sine gulblomstrede toppe. 
Cuscuta Trifolii udbreder sig i de senere ar, til liden både 
for kløverhøsten; ligeledes er Berteroa incana i den sidste 
tid bleven hyppig 1 hele distriktet, så at den nu træffes langt 
lettere end dens nære slægtning Åhjssum calycinum, der dog 
også har udbredt sig en del. Meget mærkelig er den plud- 
selige indvandring af en del mellemeuropæiske planter, der 
er foregaaet i de 5 sidste år, sandsynligvis ved indførsel af 
schlesisk kløverfr« ; til disse planter høre Centaurea solsti- 
tialis, der viste sig manfoldige steder 1866, men senere synes 
at være forsvunden ; det samme gælder om llelininthia echi- 
oides; derimod have Pir ris arvalis, Crepis setosa og Silene 
dichotonia hidtil holdt sig, og ville saaledes sandsynligvis i 
fremtiden kunne regnes med til floraen. 
I høragrenc savnes så godt som aldrig Dodder. Den 
optræder i flere former, af hvilke Camel ina dcntata p'. inte^ 
grifolia Lge. er hyppigst, sjældnere C, foetida og C. dentata 
a, pinnatifida; stundom kan man på samme ager træffe alle 
tre former. Dernæst Loliiim Linicola y en næsten uadskil- 
lelig ledsager af Hørren ; meget hyppig er også Cuscuta Epi- 
linum. Ikke sjælden optræde Spergula maxima og Sinapis 
alba som hørukrud; sjældnere Galium spuritim. 
Stengærderne, der for øvrigt mere og mere forsvinde, ere 
tilflugtssteder for en mængde Laver {J.ecanora , Farmelia, 
Xanthoria, Vhijscia, Buellia etc.), Mosser {Grimmia, Bar- 
bula, Jlypnum etc.) og Bregner, af hvilke sidste Folypo- 
dium vulgare er den almindeligste; de øvrige følge med 
hensyn til hyppigheden i denne orden: Lastrea Filix mas, 
Asplenium Filix ftmina , Cy stopter is frag il is, Åsphnium Tri- 
cliomanes og A. septentrionale. Påfaldende er udbredelsen af 
Sedum album på gærderne langs strandvejen mellem Køben- 
havn og Vedbæk, hvor den efter prof. Langes iagttagelse for 
