170 
Uagtet mangelen på historiske vidnesbyrd, vil imidlertid 
vist enhver, der betragter fyrrelævningerne i det nordlige 
Vendsyssels moser, langt snarere få et indtryk af, at de 
næppe ere mange århundreder gamle, end at de skulde være 
to årtusinder. Jeg mindes således som barn tydeligt en me- 
get stor og fremragende hvid fyrrestub stående på roden midt 
i en utilgængelig lille mose nær ved Ormholt mellem Hjørring 
og Sæby; for et par år siden blev mosen udgravet, og den 
gamle fyrrestub var imidlertid meget forandret, overgroet med 
Lyng og Sphagnum, medens dog barken på rødderne endog 
foroven var i ret god stand; i samme mose stod endnu mange 
andre mindre og mere angrebne fyrrestubbe pa roden, så at 
man fik en forestilling om, hvorledes de mindre træer efter- 
hånden vare fældede, indtil raden tilsidst var kommen til det 
største. 1 det tørre forår 1865 passerede jeg en anden mose 
i samme egn ved landsbyen Vrå, på hvis overflade der lå 
fyrrekogler i snesevis, således som vandet om vinteren havde 
omtumlet dem, uden at der i nærheden fandtes fyrretræer, fra 
hvilke de kunde antages at være komne. Forsøg på der i 
egnen at opspore nogen erindring om disse fyrrelævninger 
bleve dog ligeså frugtesløse som et gennemsyn af godsregn- 
skaber og et bundt om skovene i geliejmearkivet; næst efter 
tale om ulovlig jagt og fjendtlige rekvisitioner af tømmer i det 
17de århundrede, hvoraf synes at fremgå, at skovbestanden, for 
så vidt træarterne nævnes, har været den samme som nu, findes 
der vel mange forbud imod »at forhugge skoven til upligt«, 
men mest med det udtrykkelige hensyn, at den kunde ernære 
oldensvin, hvilket der ikke kunde tænkes på i en fyrreskov. 
I flere topograflske beskrivelser fra begyndelsen af dette 
århundrede') omtales tilværelsen af fyrreskov i de beskrevne 
egne som formentlig ikke liggende langt tilbage, bestemtest i 
L. H. Bing, Physisk og Oekonomisk Beskrivelse over Øen 
*) Jeg skylder docent Didrichsen tak for at have gjort mig opmærksom 
på steder i disse, hvor der omtales fyrrelævninger; desuden har jeg fået 
meddelelser fra bibliotekar Chr. Brunn om Anholt og fra exam. jur. 
Hoffmann pa I,es«. 
