214 
meget forlængede frugtstand, de korte, rette, opretudstående frugt- 
stilke og næsten tveæggede oprette skulper gør det let at adskille 
denne art fra alle de øvrige. 
Anm. 2. Aldeles glat har jeg aldrig fundet planten, men vel 
med meget svag hårbeklædning (subglabra). Fries beskriver kron- 
bladene »gule« ; hos os har jeg ikke sjælden fundet planten med 
bleggule kroner (v. Wallr.), for øvrigt tror jeg ikke, at kronbladenes 
farve (der hos alle arter ere gule, med lysere el. mørkere anstrøg) 
med sikkerhed kan benyttes til arternes adskillelse, ligeså hdt som 
skulpernes mer eller mindre tydehg punkterede overflade egner sig 
dertil. Hos alle arter ere de nedre stængelblade omvendt - ægformet- 
lancetformede , afsmalnende i en bladstilk, de mellemste og øverste 
derimod siddende, lancetformede med pilformigt omfattende basis. 
B. Enårige (uden bladrosotte). 
a) Skulperne omvendt-ægformede, foroven afrundede (al- 
drig med brat afstumpet eller indtrykt spids). 
Camelina sativa Rchb. Ic. fi. Germ. fig. 4292; Fr. 
Mant. 3, pag. 72? Hartm. Skand. Fl. 8de opl. p. 114. 
Stænglen urteagtig, i sammenligning med foregående få- 
bladet, foroven grenet, tilligemed bladene mer eller mindre 
håret; bladene udstående, helrandede eller tandede, de mid- 
terste pa stænglen afsmalnende ved grunden; blomsterstilkene 
mod frugtmodningen opretudstående, rette (eller de nederste 
svagt buede); skulperne oprette med stærkt hvælvede klap- 
per og smal rand, foroven afrundede (aldrig med afstumpet 
eller indtrykt spids; griflen lidt kortere (længden omtrent ^/s 
skulpes tykkelse), frøene lidt større end hos foregående, men 
mindre end hos de følgende. 
Ved den urteagtige stængel, færre, længere, vandret ud- 
stående og mindre hårede blade nærmer denne art sig til de 
følgende, fra hvilke den dog i reglen inden blomstringen kan 
adskilles ved en mere frisk grøn farve og ved beklædningen 
af både grenede og ugrenede hår. Efter blomstringen er den 
let kendelig fra disse ved en lidt mere forlænget blomster- 
stand (frugtstand), men dog især ved de fra blomsteraksen 
under samme vinkel udgående opretudstående frugtstilke og 
de oprette, i spidsen afrundede skulper, hvorved den fåer 
lighed med foregående, med hvilken den ikke sjælden for- 
veksles. 
