222 
hastata (hvoraf en form uden akselblade) , Juncus filiforinis, 
Carex Hornschuchiana, riparia. ßliformis og Lastrea cristata. 
Ved fjordens sydside fandt jeg Ononis campestris (der ikke 
før er angivet fra Kattegatpartiet) og en hvidblomstret form 
af Centaurea Jacea v. laciniata; på strandenge Odontites lit- 
toralis og Lotus tenuis — sidstnævnte heller ikke før bemær- 
ket i Jylland, hvor den dog, som det vil sés af det følgende, 
vistnok er ret hyppig. I fjorden og i den med samme i for- 
bindelse stående brakvandsbugt, Nørrestrand, samledes den 
aim. form af Zostera minor og i fjorden tillige Ruppia hra- 
chypus Gay — ligeledes ny for Jylland. Et par timers ud- 
flugt til Stensballegårds-skov indbragte Eosa pomifera, Eubus 
vulgaris, R. vestitus var. viridis og Hieracium umbellatum 
var. coronopifolia ; ved vejkanter øst for byen fandtes Gera- 
nium Pyrenaicum, og Lappa tomentosa bemærkedes på flere 
steder. 
Herfra fortsattes rejsen uden ophold til sit egentlige mål. 
Egnen, som nu blev genstand for undersøgelse, er belig- 
gende øst for søerne ved Hald, Rindsholm og Viborg; nord- 
grænsen dannes af en linje fra det indre af Hjarbæk -fjord, 
nordom Skive til Søndre-Lem-vig, vestgrænsen af Venø-bugt 
med Hansted-Ryde-å, og sydgrændsen af en linje fra Borbjærg 
over Søndermølle og sydenden af Rosborg -sø til Dollerup. 
Som bekendt hører den her betegnede strækning til de min- 
dre frugtbare, men dog ikke til landets mest ufrugtbare egne. 
Den store ahlflade, i hvis nordlige del den tildels opgivne 
Feldborg-plantage findes, strækker sig kun herop langs eg- 
nens 2 større vandløb (Skive-å og Fiskbæk-å) til de 2 arme 
af Limfjorden : Hjarbæk-fjord og Skive-fjord. I Nærheden af 
de nævnte vandløb findes derfor de største uopdyrkede hede- 
strækninger: Hjelm-hede, Store-hede, Sparkær-hede o. s. v.; 
næsten hele den øvrige del hører til rullestenssandet og er 
for største delen opdyrket — kun omkring Ryde findes lidt 
lerede marker. Kalk brydes ved Mønsted og Daubjærg, men 
træder intetsteds frem til overfladen. Egnen er næsten overalt 
mer eller mindre bakket; stærkest fremtrædende ere bakkerne 
