223 
mellem Hald og Dollerup; længere mod vest hæver sig Dav- 
bjærg-ås, hvorfra haves en vid udsigt over omegnen. Fersk- 
vandsenge af større udstrækning findes kun ved Skive -å; 
større strandenge kun ved Søndre-Lem-vig, mindre ved Skive 
og Fiskbæk; betydelige mosedrag findes især mellem Skalle-sø 
og det indre af Lem-vig. For øvrigt er egnen rig på større 
ferskvandssamlinger, men, som bekendt, fattig på skov. 
Planen for undersøgelsen blev foreløbig lagt således, at 
jeg først vilde undersøge den nordlige del af egnen med de 
3 arme af Limfjorden: Hjarbæk- fjord, Skive-fjord og Venø- 
bugt og fra sidstnævnte punkt vende tilbage over egnens syd- 
ligere del til Dollerup og Viborg, men efter at jeg var bleven 
bekendt med de stedlige forhold, blev planen lidt forandret. 
Som første udgangspunkt valgtes Ørre dgård (Fiskbæk) 
ved Hjarbæk-fjord, herfra undersøgtes først en del af fjorden 
og derefter Fiskbæk-å med de nærmeste omgivelser. I fjor- 
den fandtes kun almindelige planter, hvoraf jeg blot skal 
nævne Rupjna spiralis og rostellata; derimod er Fiskbæk -å 
og dens omgivelser (ligesom de øvrige vandløb og søer) mere 
interessante i botanisk henseende, og skulle derfor udførligere 
omtales. Aens nederste Løb var nylig bleven oprenset, men 
eksempl. af Potamogeton fluitans, rufescenSf lucens, pectinatus 
og marinus, Batrachiwn marimim o.fl., der kom drivende med 
strømmen viste, at disse arter voksede højere oppe i åen, 
hvor de senere fandtes i mængde. I de vinteren forud op- 
rensede grøfter såvel som ved åens krumninger ere P. zoste- 
rœfolius, obtusifolius og pusillus var. a og ß meget hyppige, 
ligesom den ellers så sjældne P. mucronatus findes i mængde, 
næsten i enhver dybere grøft. P. rutilus — der hidtil kun 
var funden på Bornholm, samledes i vandhuller i åens nær- 
hed, P. polygonifoUus i tørvgrave, P, prælongus i selskab 
med Ceratophyllum muticum (ikke før bemærket i Jylland) i 
Ørredgårds mølledam og Zannichellia intermedia i møllebæk- 
ken. De mere almindelige arter som P» natans, gramineus, 
perfoliatus og crispus savnedes heller ikke, men synes med 
undtagelse af sidstnævnte at være mindre hyppige her end på 
