237 
tre Sinapis arvensis. Til de mest almindelige ukrudsplanter 
her høre Polygonum ConvoJvvlvs og Anclnisa nrvensis; Tus- 
silago F<irf(ira er hyppigere, end man skulde formode og 
Cirsiuni arverise træffes også flere steder i mængde, dog vist- 
nok kun på marker, hvor leret ikke ligger for dybt under 
overfladen. A vena fatna bemærkedes på flere steder og på 
et enkelt sted Avena hybrida. Hørmarkerne vare som oftest 
tomme, da jeg besøgte egnen; i nogle af disse (ved Viborg) 
fandt jeg Camelina foetida Fr., dentata Koch og macrocarpa 
Heuff. samt Sperqula maxima Whe. 
De i det store dyrkede planter ere: Rug, Hordeum vul- 
gare (hyppig) , H. distichon (mindre hyppig) , Avena sativa 
og strigosa (dels hver art for sig, dels blandede), Boghvede, 
Hør og Kartofler. Vikker og Ærter synes her at benyttes 
mindre end på øerne og østkysten af Halvøen. Til Hvede er 
jorden kun på få steder tjenlig. Et enkelt sted (Vinderup) 
så jeg Lupinus Inteus dyrket til nedpløjning. 
Kaster man et blik på kortet vil det ses, at et ikke 
ganske ubetydeligt areal i nærheden af Viborg er beplantet 
med Nåletræer eller bevokset med skov og krat. Undersøger 
man imidlertid de på kortet angivne strækninger, kan man 
snart overbevise sig om, at der kun findes få arter af skov- 
træer og at de til skovbunden knyttede planter også ere ind- 
skrænkede til forholdsvis små arealer. Min første udflugt 
gjaldt Viborgegnens to nordligste plantager: Undalslund og 
Margretelund , hvoraf førstnævnte endnu er i sin barndora : 
Rødgranen, den væsentligste del, hæver sig sjældent 1 — 2 fod 
over Lyngen, hvorimod de enkelte rækker af Finus Austriaca 
næsten have nået mandshøjde, så plantagen, set i frastand, 
tager sig ud som en samling af smålodder, indhegnede med 
P. austriaca. Her er selvfølgelig intet voksested for de til 
skovbunden hørende planter, men overretssagfører Morville, 
der ledsagede mig omkring i bægge de nævnte plantager, på- 
viste her voksesteder for så sjældne arter som PyroJa media, 
Gymnadenia albida og Lycopodium compJanatum og Charnæcy- 
parissusy af hvilke sidste eksempl. indsamledes. 
