265 
men denne, som ikke er sjelden paa Sandmarker og i 
Klitter, synes kun yderst sjeldent at have været iagt- 
taget frugtbærende (Milde og Doell omtaler den som 
constant ufrugtbar, Duval-Jouve (Equis. p. 186) næv- 
ner den blandt de meget sjeldent frugtbærende Former). 
Om den her fundne Form, der har vist sig i Mængde og 
er iagttaget constant i flere Aar, altsaa bør ansees for en 
frugtbærende decumbens eller opføres som en selvstændig 
Form, tør jeg foreløbig ikke udtale nogen Mening om, 
idet jeg dog for øvrigt er tilbøjelig til at antage, at der 
ikke lader sig drage en skarp Grænse mellem Mark- 
Padderokkens forskjellige Former. En tydelig Overgangs- 
form mellem Hovedarten og Formen campestris har jeg 
f. Ex. fundet fructificerende i Juli i Christinedal Skov 
ved Svendborg: Skaftet er foroven brunt med klokke- 
formede Skeder og uden Grene, forneden grønt med en 
enkelt Gren fra det tredie Ledstykke ovenfor Jorden. 
Equisetum palustre ß, poly stachy on WiWå. Fyen: paa 
flere Steder ved Kildevæld i Brinker mellem Skaarupøre 
og Lundeborg (Rostr.)! Slesv.: Medolden (Borst.)! 
E. limosum (b. verticillatum Doell) ß. poly stachy on Brück- 
ner (ex Milde) {ß. candelabrum Hook). Jyll.: Ved et 
Aaløb en Mil N. for Frijsenborg (Mathiesen) ! 
A nm. Den mangeaxede Form af denne Art er i det mindste 
her i Landet langt sjeldnere end den tilsvarende Form 
af E. palustre. Den har tidligere kun været opteg- 
net fra ét Voxested i Danmark (Gilleleje : Heiberg) , 
men de der samlede Exemplarer tilhøre nærmest den 
faagrenede Hovedform (E limos. a. Linneanum Doell), 
da den kun har faa og lange , fra de fleste Led aldeles 
ingen Grene, de øverste Grene axbærende. Den her 
nævnte jydske Form har derimod meget talrige Grene 
(12—18 i Kransene fra hvert af de 3—4 øvre Led, og 
samtlige disse Grene axbærende, saa at der i det hele 
kan findes henved 60 Ax paa en enkelt Stængel. Hos 
nogle Exemplarer ere Grenene korte og naa ikke den 
