2 
Foreningsmøder ere blevne afholdte én gang- om måneden 
i løbet af vinteren. Angående de på disse møder holdte foredrag 
meddeles her følgende: 
1. Den 5te november 1868. Dr. Heiberg fremlagde flere i 
de senere år samlede planter, dels fra nye voksesteder, dels i ejen- 
dommelige former. Af hans meddelelser gives her følgende uddrag: 
a. Poa pratensis Li. med hvide aks. I mængde på Møens klint. 
b. Fesiuca gigantea Vill., små eksemplarer. En hel skov var 
fuld af denne skyggeform. 
c. Bromus commiUatus Schrad., form med enlige småaks på 
strået. På mager jord. 
d. Dactylis glomerata L., små eksemplarer, skyggeform. 
e. Neottia nidus avis Rich, forekommer under to former, nemlig 
glat og kirtelhåret; mellem disse findes dog mange overgangsformer. 
Møens klint. 
f. Fagus silvatica L. Foruden flere af de på et tidligere 
møde (s. Botan. tidsskr. II s. 5) foreviste former med stærkt tak- 
kede blade fremlagdes nogle grene, hvis blade havde blivende aksel- 
blade, af hvilke navnlig det ene var stort og læderagtigt. 
g. Bellis perennis L. , med forlængede stængelstykker mellem 
de grundstillede blade. Møens klint. 
h. Lysimachia vulgaris L., en påfaldende småblomstret skygge- 
form. Nyrup hegn. 
i. Caucalis daucoides L. Skrænter ved Aborresøen på Møen. 
j. Fapaver dubium L. , en meget lille og spinkel form med 
færre støvdragere og færre stråler i arret end sædvanlig. I stor 
mængde på en mager mark n. f. Helsingør. 
k. Dentaria bulbifera L. Rodstokken bærer foruden de tykke 
skælblade enkelte store vegetative blade, der ligne dem på de blom- 
strende stængler. Analogt med forholdet hos Anemone nemorosa. 
1. Cardamine amarah., uden kronblade og med skøre stængler. 
I stor mængde ved en kilde på Møens klint. 
m. Af Arabis arenosa Scop. fremlagdes to ekstreme former, 
dels en sammentrængt form , hvis blomsterstilke komme frem fra 
bladrosetten, og dels en skyggeform med alle grundbladene spredte 
og fjærnede fra hverandre. 
n. Nymphæa alba L., dværgform med lange blomsterstilke. 
Aborresøen. 
o. Cerastium arvense L. Møens klint. 
p. Lythrum Salicaria L., spinkel form fra et magert voksested. 
q. Flere Rubus-diTiev med påfaldende store akselblade ; disse 
ere ofte så brede , at de kunne kaldes ægdannede og ligeså store 
som hos R. saxatilis L. Axelbladene kunne derfor ikke benyttes 
til adskillelse af grupperne i denne slægt. 
Dr. H. tog af de foreviste former anledning til at opponere 
mod den tiltagende tilbøjelighed til at opstille varieteter og mod den 
