21 _ 
over Færøernes Kryptogamer, nemlig Trevelyan's, findes anført 
310 Arter, af hvilke kun noget under de 300 kunne betragtes 
som rigtige bestemmelser , så at vi have forøget for- 
tegnelsen med over 300 arter blomsterløse planter. De 
nævnte 612 Sporeplanter ere i øvrigt fordelte på følgende 
måde: 23 Karkryptogamer, 2 Characeer, 155 Mosser, 50 Halv- 
mosser, 190 Alger, 142 Laver og 50 Svampe. Den rolle, 
Kryptogamerne spille på de forskellige lokaliteter, er alle- 
rede i korthed omtalt ovenfor: kun med hensyn til Svamp- 
ene skal bemærkes, at de forekomme i større mængde, end 
man skulde vente i så aldeles træløse egne, og at grunden 
til, at listen kun indeholder omtrent 50 arter, hidrører fra 
manglen på tilstrækkelige hjælpemidler til på stedet at be- 
stemme de kødfulde arter. Særlig var min opmærksomhed 
rettet på Snyltesvampene , fordi det i anledning af den 
nyeste tids opdagelser med hensyn til, at flere af disse planter 
under deres generationsskifte ere heterøciske, kunde have 
interesse at vide, hvilke former der optrådte på et så isoleret 
sted, hvor de som værtplanter tjænende Fauerogamer ere 
temmelig nøje kendte. Som et negativt resultat fortjæner at 
bemærkes, at Græsrust ikke fandtes. Derimod forekom 
Meldrøjer temmelig hyppig på nogle vildtvoxende Græs- 
arter, navnlig Anthoxanthumr^ et par arter Ustilago optrådte i 
mængde (s. efterf. fortegnelse); Bhytisma savnedes sjælden 
på Dværgpilen; Rustsvampe optrådte hyppig på Violer og 
Dueurter, og både blade og stængler af Cerastium vulgatum 
farvedes ofte gule af Uredo Alsinacearum. 
Ligesom Færøernes flora i det hele er fattig, således er 
den også kun en afspejling af de nærmest beliggende, om end 
fjærne lande, Island, de britiske øer og Skandinavien. At 
der skulde findes planter, som kun havde hjemme og vare 
ejendommelige for et så lille ørige, var ikke til at vente; 
vel ere nogle enkelte arter, især blandt Kryptogamerne, og 
en del afarter kun kendte fra disse øer; men de ville vistnok 
også findes andetsteds. Således vides Carex Lynghyei kun 
med sikkerhed at være funden her, idet angivelsen fra Norge 
(f. eks. i Fries's Summa veget. Scandin. s. 71) synes at være 
