31 
conjuncta Bab. (Manual of Brit, bot., second edit. s. 93), 
hvor der gives en meget træffende beskrivelse af planten, 
og hvor der også angives, at den er funden på Færøerne 
af Trevelyan, som i sin fortegnelse har den under navnet 
A. argentea (at Martins i sin fortegnelse både anfører 
A. argentea Don og A. fissa beror sikkert på en misfor- 
ståelse); den er muligvis også undertiden opført under 
navn af A. vulg. var. hybrida (L.), hvis beskrivelse dog 
svarer bedre til den ovenomtalte form af A. vulg. ß, sub- 
sericea, med dybere delte blade. I størrelse står den 
mellem A. vulgaris og A. alpina; blomsterstanden er 
forlænget som hos den sidste, men blomsterne ere større, 
mørkere og sædvanlig mer eller mindre rødbrunt anløbne; 
bladene ere kløvede omtrent | af bladpladens længde, 
med omvendt ægformede , kun i den øverste halvdel 
skarpt savtakkede lapper; undersiden er stærkt sølv- 
glinsende af de tiltrykte silkehår. Vi fandt den kun 
sparsomt, dels på hamrene, dels på golde steder mellem 
gruset i fjældene , såsom på Vedø, Skællingfjæld på 
Strømø, Rejnsatind på Vågø, Kåregjov o. fl. st. på Syderø. 
A. fi& S3i Schümm, ß pumila er en dværgform, som fore- 
kommer hist og her i mængde mellem græsset på højere 
bjærglier, såsom på Kirkebø bakker og Vardebakken på 
Strømø, Rejnsatind på Vågø, Famien o. fl. st. på Syderø. 
Den karakteriseres ved sin lidenhed, sin meget tykke rod- 
stok og stærkt sammentrængte vækst, ved mattere blade 
med korte bladstilke, ved de mellem bladene skjulte små 
blomsterstande og det altid rødbrune blomsterdække. I 
følge Grenier og Godron (Flore de France I. s. 565) er 
A. Pyrenaica L. Duf. et ældre navn (1821) og synonym 
med A. fissa (1821). 
chemilla alpinaL. Meget almindelig; især på de stejle 
fjældvægge, men i øvrigt forekommende fra havets overflade 
til de højeste punkter. Også af denne art fandtes på 
enkelte steder en dværgform i græsset på lierne, muligvis 
frembragt ved fårenes bid. 
