sig til F. heterophylla Lam. Den angives fra Færøerne 
af Hornemann (1837) og Martins. 
Festuca ovina L. f. vi vip ara. Særdeles hyppig overalt, 
fra havet til toppen af tjældene. Den synes kun at op- 
træde i den monstrøse, for fjældegnene ejendommelige 
form. Den varierer i øvrigt fra et par tommer til \}/ 
højde, den sidste form med den øvre del af strået og 
aksene hårede. Først anf. hos Svabo. 
Bromus arvensis L. Landt angiver, at den vokser ved 
fuglebjærge og trives vel i fuglenes gødning. Citatet af 
Fl. Dan. (t. 293) tyder på, at det er B. secalinus, han 
har funden; men denne plante synes han ellers at kende, 
da han (p. a. st. s. 309) fortæller, at han en gang såede 
rug, hvoraf kun to planter udviklede sig fuldstændig, men 
disse viste sig at være Bromus secalinus, »hvilken Plante 
jeg siden ikke har fundet i Færoe ». Svabo beretter om 
den samme plante under navn af »Sina« og »Lundasina«, 
at den fornemmelig vokser i stejle bjærge, og at den 
på Skuvø »rykkes« om vinteren til kvægfoder. 
Briza media L, Mellem Torshavn og Sandegærde. 
Poa pratensis L. Almindelig, f. eks. hyppig på tagene. 
— — var. humilis (Ehrh.). Ikke sjælden højt oppe på 
fjældene, hvor småaksenes farve sædvanlig er mørkebrun. 
P. trivi alis L. Almindelig i boerne. 
P. cæsia Sm. Temmelig almindelig på de stejle hamre. 
Den er tidligere ang. af Trevelyan. Vi formode, at det 
er samme plante, som af Hornemann (1837) henføres 
til P. serotina Ehrh. og angives at være funden af 
Lyngbye på Færøerne. 
P. alpina L. f. vivipara. Hist og her på fjældene. Den 
synes ligesom Festuca ovina kun at forekomme i den 
vivipare form. 
— — var. nodosa Hartm. På grusede pletter på toppen af 
flere af de højeste fjælde. 
P. annua L. Temmelig almindelig på dyrkede steder og 
på fugleholme. Først nævnt hos Svabo. 
Glyceria fluitans (L.) R. Br. Midtvåg på Vågø, Frodebø 
