119 
och tvenne af dem voro i blonima. På åkrar nedom Borga- 
hage växte Ranunculus arvensis och Scandix Pecten. Längre 
mot Söder vid Strandtorp fanns en herrlig ekskog med un- 
derskog af hassel så tat, att den mângenstâdes skänkte en 
f'ullkomlig skugga. Det botaniska utbytet der var ringa, då 
knappt några andra växter funnos än våra vanligaste lund- 
växter jemte några andra, som allmänt förekomma på Öland. 
Såsom de mest framstående antecknades Dentaria bulbifera 
(nu öfverblommad), Hedera helix, Vlmus campestris var. sube- 
rosa, Listera ovata och Orchis miliiaris båda i full blomma, 
samt Orchis mascula öfverblommad. 
Den alvar, som utbreder sig mellan Borgholms slott och 
Halltorp, faller till största delen inom Repplinge socken. 
Borgholms slott med Kungsgård äfvensom Kolstad och så- 
ledes nordligaste delen af alvaren tillhöra Köpings socken, 
men redan Borgahage ligger inom Repplinge socken. Den 
sydligaste ändan faller imom Ilögsrums socken. Den i af- 
seende på phanerogamer interessantaste trakten af denna 
alvar är den del, som ligger ofvan Borgahage. Der finner 
man Adonis vernalis, som vid denna årstid är i frukt, dock 
träffades ännu den 30 Juni enstaka exemplar i blomma, 
hvilket jag tillskrifver den detta år herrskande kylan på 
den blåsiga alvaren. O xy trop is canipestfis, Globular ia vulga- 
ris , Thlaspi perfoliatum och Orchis ustulata växte här på 
sjelfva alvaren jemte en mängd andra arter, som torekomma 
öfver största delen af Ölands alvarfält, s. s. üutchinsia pe- 
tram, Ceraslium glutinosum, och semidecandrum , Galium, sil- 
vestre *), Asperula tinctoria, Anthyllis vulneraria var. coccinea, 
universitet samt 5 studeraiide vid Linköpings högre Elementar- 
läroverk. En bland dessa, N.C.Johansson, fann det forstå 
exeniplaret af Anemone silvestris. 
*) Som jag- tyckte mig under min resa ej finna någon skilnad 
mellan den i Kronobergs län flerstädes ymnigt växande Galium 
silvestre och den på Öland allmänna formen af samma art, 
öfversände jag denna växt från Krouobergs län och från två 
loca på Öland till Prof. Grenier, som förklarade att de alla 
tillhöra hufvudformen af arten. Till närmare belysning citerar 
jag Grenier's egna ord: »Vos numéros 1 — 2 — 3 étiquetés 
