ET BIDRAG TIL OPLYSNING OM SEJGLIVETHED 
HOS VINSTOKKEN 
VED 
TYGE ROTHE. 
Enhver, der har beskæftiget sig noget med dyrkning af 
planter, vil have bemærket, at der i henseende til den 
grad af ilde medfart, som disse kunne tåle uden fuld- 
stændigt at gå til grunde, hersker megen uoverensstem- 
melse mellem arterne , og da igen således , at sorter, 
der f. eks. forholde sig på samme måde lige overfor ab- 
norme yderligheder af temperaturen, kunne vise en meget 
forskellig omtålighed eller hårdførhed , når de bringes 
under sådanne fugtigheds- eller lysforhold, eller hensættes 
i sådanne jordblandinger, der ere deres natur imod — og 
omvendt. Mange ville også vide, at den ædle Vinstok 
hører blandt de mest sejglivede planter lige overfor næsten 
alle disse livsbetingelser, hvilket allerede antydes af den 
omstændighed, at den (om end sandsynligvis i forskellige 
afarter) trives endog under linien*), når blot vedkommende 
egn har et i forhold til varmen middelmådigt tørt klima, 
og tillige som bekendt ei alene i Danmark, men endnu 
nordligere lader sig dyrke i det fri uden at behøve nogen 
særlig beskyttelse mod vinterkulden, og dog, i det mindste 
efter nogenlunde varme sommere, også her giver tåleligt 
*) Jfr. Grundriss der Pflanzengeographie von F. I. F. Meyen 1836, 
side 439. 
