170 
(Gr.). Om dette er en selvstændig art eller en form af 
Lecanora tartarea (= L. t. pertusarioides Th. Fr.), vover 
jeg ikke at afgøre. Nyl. betragter dem som nær beslægtede 
indbyrdes og med Pertusaria leioplaca (Branth in litt.). 
Verrucaria nigrescens Pers. Bårdshellir i Brynjudalen (Gr.). 
V. m ar g ace a (Wahlb.) var. æthiobola Wahlb. »On 
pebbles near Akreyri« etc. (Car.) Reykjavik (Gr.). 
Arthopyrenia grisea (Schleich.?) Koerb. Birketræer ved 
Thingvellir og i Laugardalen (Gr.). 
Endococcus pygmæus (Koerb.). Reykjavik, Havnefjord (Gr.). 
E. gemmifer (Tayl.). Havnefjord. 
Collema crispiim (L.) vel C. pulposum. Bernh. Reykja- 
vik (Gr.). 
C. furvum (Ach.). Nyl. Nupstadir (Stp. i B. H. H.). 
Synechoblastus nigrescens (L.). Fundet af Koenig 
og efter hans eksemplarer afbildet i Fl. Dan. tab. 470, 3. 
S. flaccidus (Ach.). Esja, Bårdshellir (Gr.). 
Leplogiiim. laceniw (Sw.) var. pidvinata (Ach.). Bårds- 
hellir, Berutjord (Gr.). 
L. scotimnn (Ach.). Reykjavik (Gr.). 
Polychidium muscicolum (Sw.). Esja, Reykjavik, 
Krisuvik (Gr.). »In Islandia« (L-. ar.: herb. J. Vahl.). 
? Ep hebe pubescens (L.). Findes hos Z. og hos. Ho., 
det er muligvis forrige art, der er antaget for denne. 
På den ovenfor meddelte Lav-fortegnelse findes der i alt 
opført 162 arter. 29 af disse har jeg imidlertid ikke turdet 
betragte som aldeles sikre for Island, og tallet på de sikre 
arter bliver altså 133 eller 40 arter flere, end der i følge 
Lindsay vare kendte i året 1860. Af de 133 arter ere 50 
ny for den islandske flora og én af disse tillige for viden- 
skaben. 
