185 
lingar af niera populärt innehåll. Den slöts emellertid redan 
följande året med andra årgangen, då Upsala Akademi bör- 
jade sin etter sanima plan redigerade Årsskrift, men kommer, 
i fall denna senare uppliör^ att ånyo upptagas. 
Det ligger hvarken inom planen for min uppsats eller 
* mattet för mina krafter att uppdraga en teckning af eller 
fälla en dom öfver innehållet i den rad af ståtliga volymer, 
i hvilka delta samfund rest sig ett y>monumcntnm ære peren- 
nius» af sin verksamhet. Endast dess botaniska arbeten 
falla inom kretsen af vår betraktelse. Man får, när man 
öfverblicker dessa, en bild in nuce af botanikens utveckling 
i Sverige under det sista århundradet. Annu snart hundrade 
år efter Linnes död märker man inflytandet af hans mäktiga 
foredöme. Liksom han skar sina skönaste lagrar på den 
speciela botanikens fält, så hafva ock nästan alla efter- 
följande svenska botanister deråt egnat sina bästa krafter. 
Derföre träffar man och i dessa Acta nästan endast af~ 
handlingar i speciel botanik. Bland de tidigaste är 0. Celsii 
alfabetiska uppräkning af Upsalaväxter. Han har också, 
oftast anonymt, der meddelat en stor mängd af de under- 
sökningar om bibelns växter, som han sedan samlade i sitt 
klassiska verk , Hierohotanicon. Linnes namn möter man 
forst (i årgången för 1732) på en Florula Lapponica *), sam- 
manstald efter de iakttagelser han gjort under sin på Socie- 
tetens bekostnad företagna lappska resa; sedan har han der- 
städes lemnat talrika större och mindre uppsatser. Senare 
borjade äfven hans lärjungar lemna bidrag. Hasselqvist har 
derstädes (1751) beskrifvit en Mimosa Africana, som Linné 
senare kallade M. Lebbek, hvilken uppsats är märklig der- 
igenom , att författaren der redan använder trivialnamn, 
hvilka, som bekant, sedan genom Linnes species plant. (1753) 
vunno häfd. Redan Golden hade sammastädes (1749) an- 
*) Detta lilla arbete förtjenar i syiinerhet uppniärksamhet, eniedan 
han der forstå gången ordnat växterna efter sin »nya nictod«. 
Jfr. den mindre noggranna uppgiften hos Jessen, Botanik der 
Gegenwalt und Vorzeit, s. 290. 
