193 
anmärker 1811: «Sällskapet kan med skäl anses hvilande, 
ehuru icke upplöst«. Genom diplom af d. 26 Juli 1794 kal- 
lades Acliarius tili ledamot; detta är det enda lifstecken, 
jag från heia denna tid kunnat uppspåra. 
Hvari låg orsaken tili denna forandring? P'örhindrades 
kanske Ketzins, sällskapets sekreterare, af andra vidsträckta 
göromal*) från att egna sin skapelse den nitiska omvårdnad, 
som är ett oundgängligt? vilkor för dylika sällskapers be- 
stand och utveckling? Eller bör orsaken sökas djupare? ligger 
den i tidsförhallandena? Erinrar man sig de stormar, som vid 
denna tid upprörde heia Europa, gifver man akt på, att det 
Leopoldska tidehvarfvet från 1795 — 1810 är ett af de mat- 
taste och liflösaste i vår nyare literatur, och att vår poesis 
pånyttfodelse, liksom botanikens återuppblomstrande genom 
Wahlenberg, Agardh, Fries, äro samtidiga med en genomgrip- 
ande förändring i vårt statsskick, så torde kanske den se- 
nare förmodan ej vara alldeles osannolik. 
Vare härmed huru som helst, så var det dock forst sedan 
Pi of. Ketzins år 1812 tagit afsked, som sällskapet återtog 
sin verksamhet. Detta skedde år 1815 och bör hufvudsak- 
ligen tillskrifvas det rastlösa nit, som den unge C. A. Agardh, 
då nyss blifven professor i botanik och ekonomi, utvecklade. 
Prof. Ketzius valdes till ständig ordförande och Agardh bief 
sekreterare. Många utländske ledamöter inkallades till och 
med från de aflägsnaste trakter , såsom Nordamerika. I 
planen för sällskapets verksamhet vidtogos den lika rigtiga 
som tidsenliga förändringen, att ekonomien uteslöts, och säll- 
skapet bief derefter en foreningspunkt för alla de naturveten- 
skapliga sträfvandena vid universitetet. I sina nya grund- 
reglor, af d. 28 November 1862, har det bibehållit denna 
karakter. Undersökningan af Skånes naturhistoria har trädt 
i bakgrunden för ett mera universelt studium af »naturen i 
sin helhet och i alla dess rigtningar«. Några smärre för- 
ändringar i sällskapets organisation vidtogos vid samma till- 
*) Han var sedan 1787 ordinarie Professor, med undervisnings- 
skyldighet i s amt lig a naturvetenskaperne. 
Botanisk tidsskrift. IV. 13 
