205 
inleinnades ända till 1828 täflingsskrifter öfver förut upp- 
gifna ämnen. 
Detta år tyckes en stor forandring hafva försiggatt inom 
sällskapet, ty det gamla intresset synes hafva försvunnit. 
Kanske ligger en af orsakerna dertill i den omständigheten, 
att Stenhammar nu mera ej kunde egna sin omsorg åt sällskapets 
utveckling. Han blef näinl. samma år utnämnd till kyrko- 
herde i det pastorat, som han år 1830 tilträdde. 
Mellan åren 1828 — 1833 sysselsatte man sig endast med 
växtförteckningar och granskningar deraf, men sistnämnda 
år borjade en ny tid for sällskapets verksamhet, hvarföre man 
i synnerhet har att tacka den då nykomne Lektor Wallmans 
välgörande inflytande. .De gamla täflingsskrifterna utarbetades 
ånyo, men inga egentliga afhandlingar, hvaremot ett herba- 
rium grundlades. Ar 1835 foretog sig ändtliges sällskapet 
på Wallmans inrådan att börja det stora verk, for hvilket 
man så länge samlat uppgifter, nämligen utarbetandet af 
Östgötafloran. Tilloppet af dem, som önskade inträde i säll- 
skapet, bief nu så stort, att man måste upprätta en serskild 
klass af s. k. surnumerära ledamöter, emedan de ordinarie 
ledamöternas antal var bestämdt till trettio. 
Ar 1836 är ett vigtigt år i sällskapets historia, ty då 
utsträcktes dess verksamhet äfven till zoologi och mineralogi. 
Sällskapet fick nu naninet «Östgöta Naturalhistoriska 
S al Is kap.« Zoologiska afhandlingar finnas dock endast for 
åren 1836 — 7. Snart borjade medlemmarne blifva försumliga 
såval i inlemnande af växtförteckningar som och i bevi- 
standet af sammankomsterna. Täflingsskrifterna upphörde ock. 
Ar 1840 börjades återigen med ifver arbetet på floran. Hvarje 
ledamot ålades att om sin vistelseort och dess närmare omgif- 
o 
ningar inlemna en beskrifning. Ar 1845 bildar äfvenledes 
en vigtig punkt i sällskapets historia. Man skref ånyo af- 
handlingar (vanligen om någon växtart), men nu på svenska. 
Följande årets högtidsdag är äfven den första, då någon egent- 
lig högtidsdags-afhandling föredrogs af ordforanden. Samma 
år erhöU sällskapet uti läraren i naturalhistorien , Fil. Dokt, 
J. H. Sahlström, en nitisk hedersledamot. 
