218 
sig att noga och sjelfständigt observera. Senare öfvergick 
sällskapet till en blott bytesföreniug. For närvarande synes 
dess verksamhet hvila. 
Bland den långa rad af naturvetenskapliga toreningar, 
som Sverige kan uppvisa, niöter oss temligen sent Lunds 
botaniska forening. üpsala hade redan sett åtskilliga 
dylika sällskap födas och dö, innan det sydsvenska univer- 
sitet hade något dylikt. Val hade Mag. O. Hammar 1849 
gjort ett försök att stifta en dylik, men den blef af niycket 
kort varaktighet och det enda, som förvarar hennés minne, 
är den katalog på bytesväxter, som foreningen samma år 
utgaf. Emellertid borjade mot slutet af 1850-talet ett fri- 
skare lif att röra sig inom akademien, dess lärare så val 
som dess lärjungar, och ett af de forstå tecknen till den 
anda, som genomströramade ungdomen, var den botaniska 
forening, som d. 27 Mars 1858 der stiftades, på sin tid den 
enda vetenskapliga forening inom studentkorpsen. Vid den tid, 
då hon stiftades, funnos bland universitetets lärjungar ganska 
få, som utmärkte sig genom dj upare kunskaper inom bota- 
niken, men intresset var vaket, och när d. v. doc. F. W. 
C. Areschoug ofvannämnde dag inbjöd de studerande vid 
akademien att sammanträda for bildandet af foreningen, hade 
han den tillfredsställelsen at se icke mindre än 36, ett j em- 
for elsevis betydligt antal, hörsanima kallelsen och inskrifva 
sina namn i foreningens album. Af dessa 36 stiftare qvarstå 
ännu i foreningen trenne. Att underlätta den personliga be- 
röringen melian dem, som egnat sig åt botanikens studium, 
bereda tillfälle till utbyte af tankar och åsigter och formedia 
anskafFandet af växtarter från olika delar af fäderneslandet, 
sådant var det mål, som den unga foreningen for sig hade 
uppstält och som hon sökte uppnå genom möten, exkursioner 
och slutligen genom det årliga växtbytet. 
Mötena hafva på olika tider hållits än en än två gånger 
i månaden under lästerniinerna. Vid dessa möten hållas 
foredrag, meddelas notiser om botaniska upptäckter och under- 
sökningar eller fores diskussion öfver någon tes, som vid 
det foregående motet blifvit tillkännagifven , hvarjemte ny- 
