219 
ntkomna böcker och planchverk varit framlagda, exsiccat- 
samlingar, intressantare lefvande växter m. m. visats, mikro- 
skoper profvats 0 .s. v. Någon skyldighet att i tur hålla fore- 
drag åligger ej medlemmarue, minst har man ansett lampligt 
att genom böter o. d. söka framtvinga en verksamhet, som 
bör vara så fri som vetenskapen sjelf. Dock har man aldrig 
lidit brist, utan stundom kunnat bjuda på tre à fyra fore- 
drag vid hvarje möte. Dessa hafva varit af mycket om- 
vexlande art, oftast röra de sig inom den speciela botaniken 
eller morfologien, men anatomien och fysiologien hafva lika 
litet varit bannlysta, som växtgeografien , växtpaleontologien, 
vetenskapens historia m. m. Flertalet af de botaniska af- 
handlingar, som under årtiondet utgifvits i Lund, hafva först 
framlagts som föredrag i botaniska föreningen , t. ex. Nord- 
stedts afhandling, Några iakttagelser ofver Chara- 
ceernes groning, flera uppsatser i Bot. Notiser, m. m. 
Referater ur nyare arbeten, tidskrifter m. m. hafva dessutom 
i passande fördelning omvexlat med sjelfständiga uppsatser. 
På dessa föredrag följer ofta diskussion, stundom en hvass 
kritik från de öfriga medlemmarnes sida. De teser, som 
framkastats, hafva bl. a. gällt den speciela botanikens be- 
tydelse. Darwinismen etc. Dock hafva dylika mera sällan 
förekommit, på senare åren alls icke. 
Medan föreningen under vintermånaderna på detta sätt 
arbetat för sin uppgift, hafva hennes medlemmar under som- 
maren varit verksamma i en annan riktning. På sista motet 
under vårterminen eger hvarje medlem rättighet att tillkänna- 
gifva, hvilket eller hvilka slagten han tänker under sommaren 
specielt studera, eller utbedja sig de öfrigas bistånd vid sina 
undersökningar. Så hafva åren 1858, 1861, 1862, 1864, 
1867 en mängd af södra Sveriges kritiska slagten undersökts, 
såsom Lappa, Mentha, Buhns, Rumex, Characeœ etc. Dessa 
undersökningar hafva sedermera lemnat ämne till föredrag 
och diskussioner under terminerna och stundom till en och 
annan offentliggjord uppsats. 
De gemensamraa utflygter, som anstalts om vårarne, 
hafva vanligtvis varit riktade till någon intressant trakt i 
