232 
Det er imidlertid en selvfølge, at man, for at opnå et 
pålideligt resultat og sikre sig mod fejltagelser, må lægge 
nøje mærke til, hvorvidt de iagttagne kendetegn ere konstante 
eller ikke. Ligesom ethvert andet af plantens organer, 
kunne naturligvis også frøene være underkastede forskellige 
variationer indenfor artens grænser. Denne tilbøjelighed til 
afændringer i størrelse, form, farve o. s. v., som for enhver 
art især bør angives, viser sig at være hos nogle arter 
kun ringe, hos andre derimod større, og dog tvivler jeg 
ikke om, at der selv for disse sidste v-il kunne findes og angives 
et typisk forhold, om end dette i forskellig 'grad lader sig 
fastholde og begrænse således, at det kan komme artsdiag- 
uosen til gode. 
Som eksempel på slægter, hvor frøene netop for længst 
have været genstand for undersøgelse og benyttede, ikke 
alene til arternes adskillelse, men endog til slægtens ind- 
deling i grupper eller underslægter, men hvor det dog har 
vist sig, at de fra frøenes forhold hentede kendetegn ikke 
hos alle arter ere lige konstante og hvor derfor enkelte modi- 
fikationer i den hidtil vedtagne opstilling ville blive nød- 
vendige for at forebygge fejltagelser, kan nævnes slægterne 
Linaria og Lepigonum. 
Det er bekendt nok, at der i slægten Linaria findes 
en større forskel end måske i nogen anden slægt i hen- 
seende til frøenes form og beskaffenheden af deres overflade 
hos forskellige arter, så at man ved f. eks. at betragte frøene 
af L. vulgar is, L. spartea, L. Pelisse riana og L. Elatine 
snarere skulde tro at have arter af 4 torskellige familier 
end ligeså mange arter af én slægt for sig. Disse forhold 
ere derfor med føje af monograferne anvendte ikke alene til 
arternes indbyrdes adskillelse i denne artrige slægt, men 
også til dens inddeling i grupper. Det må imidlertid be- 
mærkes, at hvor fortrinlige disse forskelligheder end vise sig at 
være som systematisk hjælpemiddel ved slægtens bearbejdelse 
i de store træk, så viser der sig dog variationer i frøenes byg- 
ning, som må tages i tilbørlig betragtning ved de enkelte 
arters beskrivelse. Det er således allerede tidligere påvist. 
