233 
at hos flere arter af Linaria, f. eks. L. s upina, L. tri s tis, 
L. alpina, L. glacialis o. fl. er den af en vinge omgivne 
flade skive (discus) snart aldeles jævn, snart mere eller mindre 
ruprikket Også vingens bredde varierer stundom (f. eks. hos 
L. Tournefortii), hvorfor det fortjæner nærmere undersøgelse, 
om ikke flere arter vise sig foranderlige i de nævnte eller i 
andre retninger. I hvert fald holder den af Bentham (i 
DC. Prodr.) fulgte inddeling af gruppen Supinæ ikke stik, 
når han karakteriserer dennes 3 sektioner således : 
a) semina disco lævi, late marginata, 
b) sem. marginata, disco tuberculoso, 
c) sem. anguste marginata, disco lævi, 
idet der her ikke er taget hensyn til de ovennævnte arters 
variation, og disse derfor med lige megen ret kunne hen- 
føres til den ene som til den anden af sektionerne. 
Slægten Lepigonum (Spergularia) har i de senere år 
været behandlet af flere, og særligt har opmærksomheden 
været henvendt på frøene, som i denne slægt på tvende 
måder afvige fra hinanden, nemlig dels ved tilstedeværelse 
eller mangel af en hindeagtig rand, dels ved den større eller 
mindre jævnhed af frøskallens overflade. I bægge disse ret- 
ninger er dog forskellen ikke så konstant hos alle arterne, 
at den afgi\er et tilstrækkeligt grundlag for en inddeling af 
slægten i større grupper, således som slægtens monograf, 
lektor Kindberg, har forsøgt*). 
Det har nemlig længe været anerkendt, at frø med en 
hindeagtig vinge kunne findes hos samme art, endog indenfor 
samme kapsel som de uvingede, og denne for øvrigt meget 
i øjne faldende forskel har derfor ikke været benyttet ved 
arternes fordeling i grupper, uagtet der dog for alle arterne 
synes at være et typisk forhold til stede, således at nogle 
arter aldrig ere fundne med hindekant, medens andre have 
bægge slags frø, men hos nogle af disse ere de vingede, hos 
andre de uvingede frø overvejende, idet den vingede rand er 
*) Synoptisk framstälhiiug af växtbiägtet Lepigonum. Upsala 
1856. 8. — Monograpliia generis Lepigonorum. Upsaliæ 1863. 4. 
