259 
snart foveolato-rugosa v. læviuscula (Benth.), runzlig (Asch.), 
tuberculeuses (Crépin), striata, scabra v. hirtula aut venis 
transversis cancellata (Bertol.). Enkelte af disse angivelser 
ere meget uheldige eller endog åbenbart urigtige: jeg har 
i det mindste intet Pedicularis-frø set, hvis overflade kunde 
kaldes «tuberculeux» , og når Bertoloni betegner frøene som 
»scabra vel hirtula«, og yderligere forklarer dette udtryk ved 
at tillægge P. palustris »sem. scabra«, P. verticillata 
«sem. hirsutula« og P. folio sa »s. pubescentia« , da kunne 
disse angivelser kun forklares ved en mangelfuld forstørrelse 
eller et uheldigt valgt udtryk, thi om en »beklædning« (i sæd- 
vanlig forstand) af frøskallen kan der næppe være tale hos 
nogen Pedicularis-art. 
Som en almindelig betegnelse for det større antal af 
Pedicularis-frø kan Kochs angivelse »reticulato-scrobiculata« 
anses for ret passende, thi hos de fleste arter findes, som 
det af tavlerne vil ses, skallen tegnet af et større eller 
mindre antal gruber eller masker af forskellig dybde. Disse 
gruber ere snart rundagtige (f. eks. P. foliosa, P. tuberosa, 
P. mollis) snart mere langagtige (f. eks. P. palustris, P. ver- 
ticillata), snart kantede (f. eks. P. Jacquini, P. comosa, 
P. Sc eptrum), hos den sidste og nogle flere arter ere maskerne 
uregelmæssige, hvorimod de hos andre vise en temmelig høj 
grad af regelmæssighed. Flere arter have meget dybe gruber, 
omgivne af en stærkt fremstående kant (P. foliosa, P. Fre- 
derici Augusti, P. Cadmeao. fl.) hos andre ere de derimod 
mere overfladiske og utydelige (f. eks. hos P. Lapponica og 
P. sil vat i ca, hvor de næppe ses i udblødt tilstand, og selv 
i tør tilstand kun vise sig som svage fordybninger). I andre til- 
fælde vise maskerne sig tydeligt frembragte ved længde- 
ribber, fra hvilke der udgå mere eller mindre regelmæssige 
tværribber, i dette tilfælde ere ribberne snart svagt frem- 
trædende, og der dannes da et fint årenæt (f. eks. hos 
P. Grønlandica,P. euphrasioides,P. flammea), snart 
ere de derimod stærkt fremspringende, hvorved maskerne blive 
dybere og nærme sig de førstnævnte gruber (f. eks. P. py r ami- 
data); stærkest udviklede se vi disse ribber hos P. C h ami s - 
17* 
