22 
langt mindre tandet, cellevævet mindre papilløst. — Om 
B, pagorum Milde, der af Lindberg henføres til lævipila, men 
synes at stå nærmere ved B. danica, er identisk med denne, 
eller ikke, ere mine exemplarer for slette til at afgjøre. 
I Walther & Molendo: Die Laubmoose Oberfrankens 
1868 omtales en art, B. pulvihata Jur, af hvilken der <iives 
en kort beskrivelse. Med denne stemmer min ovenbeskrevne 
art ret vel, men beskrivelsen er for kortfattet til, at jeg kan 
afgjøre, om de ere identiske, da jeg hidtil ikke har set exem- 
plarer af den. 
B. lævipila Brid. er langt sjeldnere her i Landet og, 
hvor den findes, som oftest frngtbærende. Hyppigst har jeg 
samlet den i det sydlige Fyen, men ogsaa ved Odense, Føns 
og Sorø. Med B. lævipilæ formis Not. som den forekommer 
i Italien, er vor aldeles identisk. 
Cinclidotus fontinaloides (Hedw.). I stor mængde, men 
steril, i Odense å ved Dalum og Munke mølle. 
Grimmia apocarpa (L.), var. rivularis Br. germ. Af denne 
varietet har jeg samlet en udmærket form med særdeles brede, 
budte, forneden fladrandede blade ved Dalum mølle. Den 
samme har jeg set fra Dovre. Af formen gracilis Br. germ, 
har jeg samlet meget udprægede exemplarer på lerjord i 
Treide skov. 
Racomitrium aciculare (L.). Tikjøb i Sjælland og Ryll- 
skov i S. Jylland. 
B. canescens (lîeÂ-^'.), Yd,\\ ericoides mutica. Til denne form, 
som Lector Zetterstedt har samlet ved Gøteborg, og som i 
udseende ganske ligner /?. fascicculare , hører uden tvivl et 
exemplar fra Ourupgård på Falster, anført under det sidste 
navn i »Tillæg til Danmarks flora«, p. 25. 
Zygodon viridissimus (Dicks.) og Z. conoideus (Dicks.) 
kunne kun skjelnes ved den sidstes længere, fine børste og 
spor til indre cilier, hvad neppe kan berettige en artsadskil- 
lelse, da netop disse forhold ere så foranderlige i denne 
familie og hos de beslægtede Orthotricher. Bladformen varierer 
fra meget lang og smal, jævnt tilspidset (var. rupestris Lindb.) 
til kort, æg-lancetformet, temmelig kort tilspidset; men 
