135 
mindre udenfor Betragtningen, og undertiden ikke en Gang 
omtaler deres Tilværelse. Man har efter denne Synsmaade 
ingen almengyldig Norm for at afgjøre, hvad der er Art eller 
Varietet, men det kommer til at bero paa Vilkaarlighed, om 
man ogsaa kalder denne »subjektivt Skjøn» eller « praktisk 
Sans». At man paa Grund af mangelfuldt Kjendskab til Na- 
turen i mange Tilfælde kan fejle, eller maa nøjes med en ringe 
Sandsynlighed i Stedet for Vished, er noget andet end at 
gjøre Vilkaarlighed til Princip. For at forsvare denne Betragt- 
ningsmaade siger man vel, at det netop er Videnskabens 
Fremskridt at adskille de ældre Forfatteres kollektive Arter 
i flere; i saa Fald har Linné gjort et slemt Tilbageskridt, 
idet der allerede før hans Tid var opstillet mange af de nyere 
saa kaldte Arter blandt de evropæiske Fanerogamer, imod 
hvis Artsret han i stærke Ord udtalte sig (jvf. E. Fries i 
Botaniska Notiser 1868 S. 67—68); eller man siger: «paa 
den anden Maade maa vi vel regne alle Rubi eller Cladoniae 
for en Art»; dette bliver dog netop ikke Tilfældet, eftersom 
næppe nogen vil nægte, at f. Ex. Rubus Chamaeraorus eller 
Cladonia papillaria ere ganske anderledes skarpt begrænsede, 
end mange andre af de saa kaldte Arter i disse to Slægter; 
eller man henviser til Karakterernes Arvelighed tor at be- 
grunde Arten, men betænker ikke, at denne Grund vilde 
medføre, at de fleste Varieteter af vore dyrkede Planter (og 
Husdyr) maatte betragtes som Arter.*) 
Se vi Sagen fra den rent praktiske Side, at Hensigten 
med al Klassifikation er at kunne bestemme de Former, som 
vi finde, saa gjør det ganske vist ikke saa meget til Sagen, 
om man opstiller flere Arter end Naturen har begrænset, 
naar man kun, saaledes som f. Ex. Nylander gjør det, ud- 
*) Som Exempel paa, hvorledes selv ubet3^delige Afændringer 
kunne holde sig hos de fleste Individer ved Udsæd igjennem 
mange Generationer, kan anføres, at paa Gaarden Orniholt i 
Vendsyssel dyrkes Provstirug, hvilken den nyHg afdøde Ejer 
for 41 Aar siden indførte fra Provstiet , men som endnu adskiller 
sig fra den danske Rug ved sin kraftigere Væxt og tidligere 
Modenhed. 
