136 
trykkelig bemærker, naar en Art. er tvivlsom eller ikke vel 
adskilt; thi i saa Tilfælde ved den, som vil bestemme efter 
Beskrivelserne, at han ikke er forpligtet til at kunne henføre 
ethvert Exemplar, han finder, til en bestemt Art. Hvilken 
Fremstillingsmaade man end vælger, bliver der ved Brugen 
Vanskelighed og Tvivl nok, baade paa Grund af mangelfulde 
eller urigtige Beskrivelser, og paa Grund af Fejltagelser eller 
Uopmærksomhed fra den bestemmendes Side, men vist er det, 
at det er en af Begynderens største Lidelser at skulle be- 
stemme slet begrænsede Arter, hvilke uden videre ere hen- 
stillede som gode. At beholde slette Arter i den Tanke, at 
man ved deres Hjælp en Gang kan finde bedre, er ligesom 
man vilde mene, at man ved at gaa frem paa en urigtig Vej 
nok vil finde den rette, i Stedet for i værste Tilfælde at 
vende om til det Sted , hvorfra man begyndte at fare vild. 
«Ipse expertus sum, quam difficilis sit labor e multarum sic 
dictarum specierum cognitione ad certiorum redire», siger en 
udmærket Botaniker (E. Fries, Lich. Eur. 284), som dog selv 
hellere adskiller end forener, skjønt det formentlig er lige 
farligt at gjøre nogen af Delene invita natura. Endnu et 
praktisk Hensyn kommer til, nemlig at man ikke kan vente 
nogen Deltagelse for slet begrænsede Arter udenfor Specia- 
listernes snævre Kreds. Til yderligere Forstaaelse af Syns- 
maaden for Artsbegrænsningen, hvori nærværende Beskrivelse 
undertiden afviger en Del fra det sædvanlige, kan henvises 
til, hvad derom er bemærket ved Slægterne Ramalina, Cladonia 
og Pertusaria. Hvor forskjelligt Arterne opfattes, kan ses 
af, at naar man begrænser de her beskrevne 202 Arter efter 
Ko erb er, bliver Antallet i det mindste 310 (deriblandt 12 
parasitiske) og sandsynligvis større, og efter Nylander 255 
(deriblandt 8 parasitiske), hvilken sidste udmærkede og højt 
ansete Forfatter vi dog nærmere følge end nogen anden. I 
denne Sag ville vi gjerne tilegne os Wahlenbergs Ord (Flora 
Lappon. Praef. VHI) : Pauciores certe species distinxi, quam 
plerique alii secundum mea specimina distinxissent; reliquas 
tormas dissimiles indicavi ut varietates, ita ut si quis cupiditate 
