170 
Paa raadnende Træstubbe i Sødal og Rindsholm Skov 
ved Viborg og Draved Skov ved Løgumkloster (B.). 
d. caespiticia (Pers.). Løvet er 2 — 3 Linier højt, 
undertiden delt, nøgent, kjødfarvet, næsten skjult under de 
store, blegt rødbrune Frugter og af de ved Grunden roset- 
formet samlede Skæl. Frugterne ligne Sphyridium (Biatora) 
byssoides, hvorfor Fries kaldte den Biatora Cladonia. 
Cl. squamosa * caespiticia Nyl. Scand. 57; Cl. squ. var. epi- 
phylla (Ach.) Koerb. Syst. 33. 
Paa sandet Jord især i Skove. Temmelig sjelden i det 
hele; hyppigst fundet i det nordlige Sjælland og omkring 
Himmelbjerget. 
*** Løvet foroven cylindrisk, i Reglen busket med tre- 
delte Spidser, Overfladen næsten altid glat. 
e. racemosa (Hoffm.). Løvet har stivt udspærrede 
Grene, i Reglen med mindre Aabninger i Grenhjørnerne, 
undertiden med store gabende Aabninger og mere oppustet 
(f. corymhosa Ach.), endog gaaende over til b ; det er næsten 
ganske nøgent eller besat med store Skæl (f. recurva Hoffm. 
med tilbagebøjede Grene, FL Dan. T. 1355, 1); det er sjelden 
lidt klidet (f. adspersa Floerke); Farven er hvidgraa, graagrøn 
eller brungraa og forandres lidt eller intet med Kalihydrat. 
Cl. furcata cum varr. corymbosa et racemosa Nyl. Scand. 
55 — 56; Cl. furcata varr. racemosa et subulata Th. Fr. Arct. 157; 
Cl. furcata var. racemosa Fl. Dan. T. 2209, 2. 
I Heder og Skove, paa sandige Bakker, Gjærder og 
gamle Havstokke. Meget almindelig. 
f. pungens (Ach.). Løvet er tæt grenet med blødere 
Grene, hist og her revnet gabende, i Reglen hvidgraat, 
undertiden ganske hvidt (f. nivea Ach.). Det bliver mere 
eller mindre gulgrønt med Kalihydrat. Den nærmer sig i 
Udseende til Cl. rangiferina, fra hvilken den dog adskilles 
ved sine, om end ofte sparsomt forekommende Skæl. 
Cl. furcata var. pungens Nyl. Scand. 56; Th. Fr. Arct. 157. 
Samme Steder som racemosa og ligesaa almindelig; den 
tindes altid paa Grænsen mellem Mark og Hede. 
