182 
Paa Skovtræer, Ved, sjeldnere paa Stene. Meget al- 
mindelig i hele Landet, og i største Mængde i Udkanter af 
Skovene paa Midten af Halvøen (B.). Meget sjelden i Frugt: 
Gels Skov i Sjælland (R.) og Kløjeng ved Løgumkloster 
(Borst). Paa Sandjord: Draget paa Ærø (R.). 
2. E. PURFÜRACEA (L.). Løv askegraat; Underfladen 
.sortblaa, i Spidsen rodlig. 
Nyl. Scand. 73; Koerb. Syst. 43; Fl. Dan. T. 2637. 
Fligenes Brede er foranderlig ligesom hos den fore- 
gaaende. Overfladen er lysere eller mørkere askegraa, ofte 
klidet-skællet eller med Isidier (var. scohicina Ach.). 
Paa Skovtræer og Ved, sjelden paa Stene. Hist og 
her, men ikke almindelis: ; i Frugt paa Birk ved Palstrup pr. 
Viborg (B.). Paa Jord paa Himmelbjerget (B.). 
n. Løv i Reglen vandret, Enderne ofte lidt op- 
stigende; Under fladen besat med Hæftetraade (kun 
hos Parmelia physodes nøgen, hos Physcia cilia ris 
med Hæftetraade i Randen). 
SÏICTA SCHREB. 
Sporer tenformede, 2 — å-rummede, Ujse. 
Løvet er stort, lappet, hos de tre første Arter læder- 
agtigt ; dets Underflade er smudsgul, korthaaret-filtet, hos de 
to første Arter med nøgne hvide Pletter, som ere uden 
Barklag. Frugter rødbrune. Spermatier korte, lidt indsnørede 
paa Midten, sidde paa mangeleddede Traade. 
A. De grønne Celler af uregelmæssig Form, blaa- 
grønue. Barklaget paa Frugternes Underflade og Rand 
ligner det paa Løvets Under flade. Sæd h use iudsænkede 
i Løvet (Stictina Nyl.). 
1. ST. SCROBICULATA (SCOP.). 
Th. Fr. Arct. 50; Stictina Nyl. Scand. 94. 
Løvet er noget blødere end hos de to følgende Arter, 
med brede, runde Lapper, svagt og uregelmæssigt grubet, 
mat, graagrønt, i fugtig Tilstand blaaligt, oftest besat med 
blaagraa Knopkorn. Sporer smalt tenformede. 
