199 
nøgne eller noget duggede, paa Bark i Reglen lysere brune 
eller rødlige, paa Stene og haardt Ved mørkbrune; deres 
Rand er snart glat og regelmæssig, snart grynet eller bugtet. 
Arten er ligesaa foranderlig som almindelig; de følgende 
Varieteter synes noget mere udprægede , skjønt ikke saa 
konstante, at vi med mange Forfattere kunne regne dem 
for Arter: 
ß. intU7nescens (Rebent.). Frugterne temmelig store, 
deres Rand meget tyk, uregelmæssigt indbøjet og bugtet; 
Sporelagets Farve mat lysbrunlig. 
Stizenb. i Bot. Zeit. 1868, Nr. 52; Lecanora int. Koerb. 
Syst. 143. 
y. alhella (Hoffm.). Frugter hvidgraat duggede med 
forsvindende Rand, talrige, ofte kantede ved gjensidigt Tryk 
(f. angulosa Ach.). Paa Ved har den mindre, endnu mere 
sammentrængte Frugter med meget rigeligt udviklede Sporer 
(f. indurata Ach.). 
*L. albella et angulosa Nyl. Scand. 161 — 62; L. albella Th. 
Fr. Arct. 107; L. pallida Koerb. Syst. 144. 
8. Hageni (Ach.). Løv i Reglen meget tyndt eller for- 
svindende. Frugterne ere smaa (omtrent \ Linie i Tvær- 
maal), i Reglen tynde og fine med grynet Rand og lidt 
duggede; undertiden have nogle Sporegjeramer (ikke alle i 
samme Frugt) 12 — 16 eller endnu flere Sporer {L. samhuci 
(Pers.) Nyl. Scand. 168; L. scrupulosa Koerb. Syst. 144). 
L. Bageni Th. Fr. Arct. 106; *L. umbrina Nyl. Scand. 162. 
«. lainea. Fr. Løv temmelig tykt, ujævnt, rudret- 
sprukket, graagrønt eller hvidligt. Frugter smaa, sortbrune, 
helrandede, men ofte uregelmæssige og konvexe. 
Th. Fr. Arct. 105; L. hehcopis f. dilutior Nyl. Scand. 159. 
Hovedarten er overalt højst almindelig paa Træer, Ved 
og Stene; var. y ligesaa, dog ikke paa Stene; ß hist og her 
paa Bøgetræer; 8 er temmelig almindelig paa gamle Pile og 
Popler, sjeldnere paa Ved, Stene eller Mos (f. hypnoica); 
dennes Form samhuci undertiden paa yngre Grene og Buske 
i det sydlige Fyen (R.); c i Mængde paa Stene i Stranden 
i det sydvestlige Sjælland (B.), højere end Verr. maura. 
