205 
denne Underart er sjeldent; de ere omtrent 4 Linie i Tvær- 
maal, i Reglen flade med fin, vedvarende, ofte uregelmæssigt 
bugtet Rand; deres Farvenuance (den væsentligste Karakter) 
er rustbrun eller mørk orangerød. 
Lecanora Nyl. Scand. 143; Caloplaca Th. Fr. Arct. 123. 
Temmelig almindelig paa Træer, sjeldnere paa Ved og 
Stene. 
c. pyraceum (Ach.). Løvet er tyndt, i Reglen lyst, 
ofte forsvindende. Frugterne ere omtrent j Linie i Tvær- 
maal, konvexe, med forsvindende Rand dannet af Sporelejet, 
lysere eller mørkere rødgule; hos var. holocarpum (Ehrh.) ere 
de tæt sammentrængte og kantede ved indbyrdes Tryk. 
Sporerne ere undertiden paa sædvanlig Maade (ikke po- 
lært) 2 -rummede {Biatorina pijracea Koerb. Syst. 190 sec. 
descr.). 
* Lecanora Nyl. Scand. 145; Caloplaca luteoalba (Turn.) Th. 
Fr. Arct. 120. 
Paa Træer og Stene. Almindelig; var. holocarpum. især 
paa Ved f. Ex. Stakitter. 
**Løv helt eller tildels gult. 
d. aurantiacum (Lightf.). Løvet or ujævnt, men ikke 
leprøst, gaaer fra hvidligt over til gulgraat eller gult, især 
henimod Udkanterne, saaledes at den gule Farve i Reglen 
er overvejende. Frugterne ere hos de danske Exeraplarer 
omtrent | Linie i Tværmaal; paa Stene ere de mindre; 
Løvet deltager ikke sjelden i Dannelsen af den tynde Rand; 
Farven er gul eller orangerød. 
Lecanora Nyl. Scand. 142; Caloplaca Th. Fr. Arct. 119. Excl. 
var. holocarpa. 
Paa Skovtræer, især Popler. Paa Halvøen i Hald Skov 
og Draved Skov (B.). 
e. phloginum (Ach.). Af det oprindelig glatte, tynde, 
hvidgraa Løv frembryder der talrige gule, grynede Korn, saa 
at den hele Overflade bliver leprøs. Frugterne ere omtrent 
I Linie i Tværmaal, af samme Farve som Løvet. 
Lecanora Nyl. Scand. 141 et L. aurant. f. lignicola 1. c. 148; 
Caloplaca citrina Th. Fr. Arct. 118 p. p. 
