222 
Floerke, Nyl.), men ofte er pletvis rødbrunt af Jernilte, hvilket 
sidste ogsaa, skjøndt meget sjelden, kan være Tilfældet med 
F>ugterne. Frugterne blive undertiden rødlige i fugtig Til- 
stand; indvendig ere de helt hvide (f. lithophila (Ach.)) eller 
mørke. 
L. lapicida et subspecies Nyl. Scand. 226; L. lapicida, poly- 
carpa, goniophila (et pruinosa) Th. Fr. Arct. 211 — 16. 
Paa Stene, især paa øde Steder. Temmelig almindelig 
i det nordlige Jylland og paa Bornholm, især Formen litho- 
phila', sjeldnere paa Øerne; F^ormen polycarpa er alene fundet 
paa Bornholm (Grønlund). 
c. contigua (Hoffm.). Løvet er askegraat, sammen- 
hængende, tyndt, undertiden uregelmæssigt sprukket, men 
ikke rudret. Frugterne ere snart smaa, flade med fin glin- 
sende Rand (f. crustulata Ach.), snart større, flade (f. platy- 
carpa Ach., hvis Sporer undertiden ere noget spidse i En- 
derne), snart konvexe, og da undertiden over 1 Linie i 
Tværmaal med forsvindende Rand (f. macrocarpa DC). Den 
skjelnes ved at Frugterne ere sorte indvendig, medens alene 
Sporelaget danner en hvid Linie naar en Frugt skjæres lodret 
igjeunem. Sædhuse med naaleformede lige Spermatier træffes 
temmelig hyppigt. 
L. contigua Nyl. Scand. 224; L. contigua et crustulata Th, 
Fr. Arct. 208—9. 
Paa Stene, ogsaa Smaastene. Almindelig paa udyrkede 
Steder. 
A nm. Det er ikke aldeles uhørt at henføre a og c til samme 
Art; Nylander, Etades sur les lichens d'Algérie, S. 329, ytrer: 
»Lecidea contigua Fr. (aequo ac L. polycarpa Fr. , lapicida Fr. et 
spilota Fr.) facile adhuc varietatem sistit Lecideae paiasemae. Ita 
saltern observationes nostrae omnes credere suadent.« Navnet para- 
sma bruges af Koerber og Th. Fries om BuelHa disciformis, som 
kun ved Mikroskopets Hjælp sikkert kan skjelnes fra vor Art, saa 
at det er vanskeligt at afgjøre hvilken af Acharius's Arter det 
tilkommer. 
14. L. SARCOGYNOIDES (KOERB.). Frugter ikke 
over \ Linie i Tværmaal. 
Koerb. Syst. 252. 
Løvet er sammenhængende, tyndt, ujevnt, mørkegraat. 
