251 
terne træde trom som smaa røde Vorter; de ere i tør Til- 
stand mindre i Øjne faldende end de talrige sortbrune 
Sædhuse. 
Paa Klipper og Stene paa Bornholm, hist og her i 
Granitterrænet; var. complicatum i Kodalen (Grønlund). 
TRIB. 13. PERTUS ARIE AE. 
Løv ensartet skorpeagiigt. Frugter indesluttede i frem- 
staaende Vorter, dannede af Løvet. 
Frugterne ere ofte flere samlede i de af Løvet dannede 
Vorter, men have altid hver sin Aabning, som dog undertiden 
i ældre Tilstand flyde sammen. Normalt udviklede ere Frug- 
terne pyrenokarpiske, men det rødlige Sporelag træder under- 
tiden ud ved en Misdannelse, saaledes at Frugterne faa et 
lecanorinisk Udseende. Sporegjemmerne have 1 — 8 store, 
elHpsoidiske , tykvæggede, lyse, enrummede Sporer. De cy- 
lindriske eller aflange Spermatier sidde paa uleddede Traade. 
Arterne voxe især paa Bark. 
PERTUSARIA DC. 
1. P. COMMUNIS DC. 
a. genuina. Løv ujævnt, blaagraat, undertiden i Ran- 
den lidt hindeagtigt. Frugtvorter i Reglen talrige, store, med 
flere fine og regelmæssige Aabninger. Sporer 1 — 2 i hvert 
Sporegjemme, meget store (indtil 0,2 mm lange). 
P. communis Nyl. Scand. 178; Th. Fr. Arct. 258. 
Naar Løvet er tyndt, har det oftere koncentriske lysere 
og mørkere Ringe henimod Randen; i steril Tilstand er det 
meget ofte besat med hvide Knopkorn, som undertiden be- 
dække hele Løvet, men oftere danne halvkugleformede Pletter; 
undertiden ere kun Frugtvorterne hvidmelede af Knopkorn og 
faa en konkav Overflade {Variolaria Autt. vett.); saadanne 
Former have ofte en stærk alkaloidisk Smag, da de indeholde 
en stor Mængde oxalsur Kalk. Naar den, som sjeldnere er 
Tilfældet, findes paa Stene, er Løvet gjerne tykkere' og mere 
rudret - sprukket (var. areolata Cleni., rupestris DC) end hos 
