43 
celler fortsættes Delingerne ved radiale og tangentiale Vægge 
eller især i de fjærnere fra Toppunktet liggende ved skjævt stillede 
Vægge, og derved dannes en svagere eller mægtigere Vævniasse; 
mægtigst er den i Kjærnens Spidse. De indre Døtreceller dele 
sig ogsaa, men mere uregelmæssig, paa en eneste nær, der fore- 
løbig ikke deler sig, og denne ligger omtrent i ÆgkjærnensMidt- 
^inie; denne Celle, som jeg paa mine Figurer har kaldt 
bliver betydelig større end de øvrige, og den er ofte tydelig 
rigere paa Protaplasma. Jeg antog den en Tid for at være 
selve Kimsækken, men saa opdagede jeg for det første, at 
ogsaa den, i alt Fald meget almindelig, til sidst delf^r sig ved 
tangentiale eller paa tværs stillede Vægge, og disse Vægge ere 
meget ofte kollenkymatisk tykke, svulmende og lysbrydende, 
og ofte ere de større end Cellens lige Tværmaal, saa at de 
hvælve sig i Vejret eller bugte sig uregelmæssig (F^ig. 3, F); 
Fig. 3. — F og G: to Længdesnit gjennem Ægkjærner af Ribes ru- 
brum, der slutte sig til Rækken i Fig. 2. I F ere 3 specielle Moderceller 
anlagte; i G ere Væggene uiellem dem fjærnede, men Figuren er for saa vidt 
skematisk som Synergideoelle (syn), Kimblære (o) og Antipodeceller (a) ikke 
fandtes tegnede paa min (nu 6 Aar gamle) Originalflgur, og ere tilføjede bag 
efter. H fremstiller rent skematisk 4 specielle Moderceller, der alle have dan- 
net 4 Cellekjærner (ere delte i Tetrader), og I ligeledes skematisk 4 specielle 
Moderceller, af hvilke de to nederste (3-4) ikke have delt sig, de to øverste 
