52 
det, om der end vil rejse sig Indvendinger mod det specielle 
i min Forklaring eller en bedre kunne sættes i Stedet. 
Naar jeg nu kortelig skal fremstille den Opfattelse af 
Ægget, som jeg nu maa bekjende mig til, og hvori jeg i alt 
Fald i de store Træk vil være paa samijie Side som Cela- 
kovsky (hvis klare og med en sjælden Logik skrevne Ar- 
bejder jeg skylder meget), nu ogsaa van Ti egh e m og E ic hier, 
men mod Al. Braun og S tr a sb urger, der begge i deres sidste 
Publikationer om dette Punkt fremdeles hævde Æggets K no p- 
natur med forskjellige Hypotheser for at forstaa, hvorledes 
Kimsækken dog kan være homolog med en Makrospore, saa 
er den følgende : 
Alle Karpelier ere Frugtblade, og alle Ægstole uden 
Undtagelse ere Dele af disse ; dette gjælder ikke blot for 
saadanne simple Karpeller og Ægstole som Bælgplanternes, 
men ogsaa for de terminale Karpeller og terminale Æg, ja 
selv for den frie, midtstillede Ægstol, som den optræder f. Ex. 
hos Primulaceerne ; denne sidste Ægstol, f. Ex., er maaske 
nok i sin Midte en Stængeldannelse (Stængelspidsen), men 
Periferien er i alt Fald beklædt med Karpeliernes ventrale 
Dele, og fra dem udspringe Æggene i nedstigende Følge. 
For den rette Forstaaelse heraf maa man gjøre sig bekjendt 
med Celakovskys forskjellige Arbejder, hvilke jeg i Af- 
handlingen »de l'ovule <« har søgt at støtte ved histologiske 
Undersøgelser af det, som han enten kun havde undersøgt 
rent ydre-morfologisk eller især støttet paa Payers i »Or- 
ganogénie de la fleur« publicerede Undersøgelser.*) 
Det første Forbillede for det ægbærende Frugtblad haves 
*) Disse Arbejder ere: Ueber die morphologische Bedeutung der Samen- 
knospen (Flora 1874), Ueber Placenten und Hemmungsbildungen der Car- 
pelle (Prag 1875), Vergrünungsgeschichte des Eichen von Alliaria offici- 
nalis (Bot. Ztg. 1875), Zur Discussion über das Eichen (Bot. Ztg. 
1875), Vergleichende Darstellung der Placenten in den Fruchtknoten der 
Phanerogamen (Böhm. Gesellsch. d, Wissenschaften, 1876), Ueber ter- 
minale Ausgliederurigen (ibid. 1875), Vergrünungsgeschichte des Eichen 
von Trifolium repens (Botan, Ztg. 1877). 
