i3i 
ikke tror, hidrøre fra at disse Forhold dog ikke ere saå 
gjennemgaaende for den enkelte Slægt , da kunne de kun 
opfordre til fornyede Undersøgelser af disse Planter , hvortil 
de efter min Mening højlig trænge. 
Slægten Ulothrix bør sikkerlig deles, men ikke efter 
uvæsentlige Charakterer og Opholdsstedet, saaledes som den 
hos Rabenhorst (Flora Eur.) deles i Underslægterne Hor- 
miscia, Ulothrix og Hormidium, men derimod paa Grundlag 
af omhyggeligere Undersøgelser af deres Formeringsorganer, 
Maaden, hvorpaa Sværmsporerne frigjøres fra Modercellen o. 
desl. Tillige antager jeg, at den forskjellige Vægbygning hos 
de forskjellige Arter maa have stor Hetydning ved Slægtens 
Deling, og jeg er meget tilbøjelig til at antage, at Maaden, 
hvorpaa Sværmsporerne frigjøres, er afhængig af Væggens 
Bygning, saa at hos alle dem med samme Vægbygning som 
U. tenerrima Sværmsporerne frigjøres paa samme Maade 
som hos Conferva, nemlig ved at de H-formede Vægge falde 
fra hinanden, hvilket derimod ikke kan ske med Arter, som 
have en anden Vægbygning. Det er meget muligt, at det ved 
nærmere Undersøgelse vil vise sig, at flere Ulothrix- Arter 
bør henføres til Slægten Conferva. Jeg tænker her nærmest 
paa U. tenerrima og dens Slægtninge. Den med Conferva 
fælleds Vægbygning synes at tyde derpaa. Men endnu er 
Kjendskabet til de enkelte Arter saare ringe. 
Hvor vanskelig Confervaceernes (i vid Forstand; Syste- 
matik er, har navnlig Cienkowski vist, som har fundet, at 
forskjellige herhen hørende Slægter kunne gaa over i Pal- 
mella-, Protoeoceus-, Hormospora-, og Schizomeris-Stadier, 
hvilket tyder paa, at mange af disse Slægter ere af en meget 
tvivlsom Natur. 
Rabenhorst har fra Slægten Conferva adskilt Slægten 
Microspora Thür., hvad jeg ikke tror er berettiget; thi den 
eneste Forskjel er i Grunden den, at man endnu ikke har 
iagttaget Sværmsporedannelse hos de Arter, der ere efter- 
*) Flora Eur. Alg. III, P. 320. 
9* 
