141 
for Bladrosetten ; dette Stykke var helt opfyldt af Rødder, 
der dannede et sammenhængende Knippe, omgivet af et Lag 
komprimerede. Stængel-Parenchymceller og en Epidermis. I 
dette Rodknippe findes en central Axe og uden om denne en 
Samling af Axer, der løbe parallelt med hin og befinde sig 
i alle Udviklingsstadier. Den centrale Stræng har en smuk 
regelmæssig Bygning, saaledes som v. Tieghem har beskrevet 
Roden; de laterale Strænge ere derimod alle mere eller mindre 
uregelmæssige i Ordningen af deres Elementer, saa længe de 
befinde sig indenfor det omskedende Stængelstykke. De have 
paa hele denne Strækning kun den Intercellulær-Rum førende 
Indrebark udviklet, og først naar de ere traadte ud af Hyl- 
steret, udvikler »Epiblem.a« en svag Ydrebark med brune 
Vægge, dannet ved Delinger baade i centrifugal og centripetal 
Følge. Der indtræder altsaa her ligesom hos Musa o. A. et 
lænsere Interval mellem Indre- og Ydrebarkens Dannelse. 
Dette ejendommelige Forhold optræder ikke hos alle Ar- 
ter; saaledes siger v. Tieghem om Asphodelus racemosus: 
» — den frembyder nogle interessante Forskjelligheder fra den 
første, saa vel med Hensyn til Struktur som i morfologisk 
Henseende. Den danner en meget stærkt udviklet Kimrod, 
som hurtig bedækkes med sekundære Rødder. Da Kimbladets 
Insertion finder Sted lige over Kimroden, er der intet hypo- 
kotylt Stængelstykke«. Heller ikke hos Bulbine, som jeg har 
undersøgt, findes der Spor af en saadan Udvikling af Rød- 
derne indenfor et Stængelstykke. 
