167 
Forhold fra det, der finder Sted hos Boerhaavia. Herved 
have vi ogsaa Neglen til Forstaaelsen af de mange Kar- 
bundter, der tilsyneladende ligge spredte i Marven nærmere 
det secundære Ved. 
Hvad Bladsporstrængenes Bygning angaaer, skal jeg, da 
særlig Blødbasten er bleven noget stedmoderligt behandlet i 
Grønlunds Afbildning af et stærkere forstørret Tværsnit af 
en af denne Plantes Karbundter, tillade mig at henvise til 
min Fig. 9, Tab. V, hvor man vil finde afbildet de yderste 
træagtige Celler i Karbundtets Veddeel samt endeel af — 
ikke hele — Blødbasten; den hører til den Kategori af Bast, 
hvor Grupper af meget smaa Elementer afvexle med enkelte 
større Elementer, saaledes, at de enkelte Grupper ganske 
gjøre Indtrykket af 'at udgjøre en Cellefamilie. Denne Blod- 
bast er meer end almindelig vanskelig at fremstille tydelig 
1 sine enkelte sammensættende Celler, idet disse her have 
en særlig stærk Tilbøielighed til at smelte sammen og danne 
et formløst Væv, en Tilbøielighed, som i større eller mindre 
Grad fremtræder hos de fleste Nyctagineer. Da jeg kun 
ligesom rent leilighedsvis har forefundet Bundter med nogen- 
lunde tydelig Structur i Blødbasten, har jeg af den Grund 
heller ikke ved Længdesnit kunnet overbevise mig om, hvilke 
af dennes Elementer der ere Sirør og hvilke Cambiformceller. 
Den primære Bark er meget tyk , bestaaer halvt af 
Collenchym, halvt af chlorophyllholdigt Parenchym, omtrent 
en halv Snes Cellelag af hvert, hin dannet af noget lang- 
strakte Celler med horizontale eller skraa Endeflader, disse 
af meget kortere, snarere flade Celler, adskildte ved Inter- 
cellulærrum (Fig. 8). Korken opstaaer i Barkparenchymet, 
2 — 3 Lag Celler under Epidermis (Fig. 9) og synes at dannes 
Fig, 9. 
