168 
paa en lignende Maade som hos Urtica.^) Hos N. theifera 
dannes Korken, som af Grønlunds Fig. 3 kan sees, i det 
subepidermale Cellelag; dels er der jo intet til Hinder for, 
at 2 Arter af samme Slægt kunne forholde sig noget for- 
skjelligt i deres Korkdannelse, dels kan det jo ogsaa gjerne 
være, at der, hvis man havde noget rigeligere Materiale til 
sin Raadighed vilde vise sig nogen Variation indenfor den 
enkelte Art i saa Henseende. Om Epidermiscellerne her 
have den noget eiendommelige Form som hos Pisonia, kan 
jeg af Mangel paa ungt Materiale ikke afgjøre. 
De i Veddet optrædende Karbundter vise en stor Regel- 
mæssighed i deres Anordning; Bundtet i Forening med det 
Parenchym, der beklæder det paa Ydresiden, seer i Tværsnit 
næsten ud som en kortstilket Paddehat, der vender sin Stok, 
Tracheerækken, ind mod Centrum, og er iøvrigt bygget ganske 
som hos Pisonia. Det, hvorved Veddet navnlig afviger fra 
hins, med hvilket det har de ægte Marvstraaler (først 
iagttagne af Grønlund) tilfælles, er som ovenfor sagt Cellernes 
større Vidde, hvilket ved Siden af alle Lighederne dog^iver det 
en egen Characteer. Istedetfor alle Beskrivelser vil jeg henvise til 
Fig. 10, Tab. V, hvor jeg har afbildet et Parti af et tangential 
Længdesnit af en Q'mi. tyk Gren af N. parviflora ved Siden af det 
tilsvarende af Pisonia aculeata, begge lige stærkt forstørrede. 
De med Ringporer forsynede Tracheer ere Kar (Tab. IV, Fig. 5). 
Til Slutning ville vi betragte Bougainvillea specta- 
bilis, der særligt i Karbundtforløbet viser væsenlige Af- 
vigelser fra de foregaaende. Angaaende dette, hvis afvigende 
Characteer tildels er begrundet i at Bladene ere spredte og 
som er af en temmelig compliceret Heskaflfenhed, henvises til 
Nageli. 
Den secundære Fortykkelsesring dannes i et Bælte i 
Barken, som ved et Lag paa 3 — 5 Celler ere adskilt fra 
Bladsporstrængene (Fig. 10). Naar denne (i hvis yderste 
Cellelag der ligesom hos flere af de foregaaende opstaaer en 
») cnfr. Bot. Tidsskrift, 2den Række, 4de Hind, Tab. V, Fig. 5. 
