202 
Efter at vi søndag aften hårde forladt Middelfart og ad 
jernvejen vare ankomne til Vejle, anvendtes mandagen d. 15de juli 
til undersøgelse af Strandskoven ved Vinding og Andkjær. 
Hovedformålet for denne undersøgelse var at iagttage Taxtræets 
forekomst og udbredelsesforhold, med særligt hensyn til spørgsmålet 
om dette træ:« berettigelse til at anses for vildtvoksende i disse skove. 
For at erholde så nøjagtige oplysninger som muligt, havde vi forud 
anmodet gårdejerne Ole Nielsen i Andkjær og B e r t e 1 Jørgensen 
i Vinding om at ledsage os : med disse tvende mænd og højskole- 
forstander Rosendal i Vinding som vejvisere begave vi os på vandring. 
Strandskoven strækker sig langs sydranden af Vejlefjord i en 
længde af noget over 1 mil I fra 1 4 mil ø. for Vejle til Holser 
Hage); den ejes af Bønderne i Vinding og Andkjær med fredskovs- 
forpligtelse, og ud-kiftningskortet viser, at de de forskellige ejere til- 
hørende skovlodder udgøre parallele bælter, hvis grænselinjer danne 
rette vinkler med fjorden. De skovejere, paa hvis grund Taxtræet 
forekommer, ere O. Andersen Ryholrn, S. Thomsen Ladegård, S, 
Jørgensen Ladegård og Ole Nielsen, det største antal eksemplarer 
findes på sidstnævntes grund. 
Skoven består afvekslende af høje sandåser og dybe daldrag, 
snart gennemskårne af bæklob, snart opfyldte med større eller 
mindre mosehuller, i og omkring hvilke en frodig vegetation trives 
til dels af slyngplanter (Rvbus vestitxis, R. hirtus, R. plicatus, 
R. glandulosus, R. Radida, Rosa canina, Lonicera Periclymenum), 
hvilket tilligemed den jævnligt i øjne faldende mangel på udhugning 
giver skoven et ejendommeligt vildt, urskovagtigt præg; mange indi- 
vider af Taxus må opsøges på næsten uigennemtrængelige steder. 
Skoven gør i det hele indtryk af en til sig selv overladt blan- 
dingsskov, kun hist og her ses plantninger (især af Gran og Fyrj. 
de hyppigst forekommende træer ere for øvrigt Fa gus silvatica, 
Quercus pedunculata , Populus tremula , Corylv.s Avellana, 
Juniperus communis, Ilex Aquifolium, Cratægus Oxyacantha, 
Sorbus aucuparia, Salix Caprea, S. cinerea og >. aurita, 
Rhamnus Frangula; sjældnere forekomme Fraxinus excelsior, 
Betula verrucosa, Ahius glutinosa, Viburnum Opulus, Sam- 
bucus nigra, Pyrus Malus, Prunus spinosa. Skovbunden er 
på mange steder bedækket af Heder a Helix, Bregner findes næsten 
overalt i et stort antal individep og flere til dels sjældne aner: de 
hyppigst forekommende ere Athyrium Filix femina, Lastrea 
Oreopteris, L. Filix maé og f.. spinulosa. Fteris aquilina, 
Blechnum Spicant, Poly podium vulgare, P. Phegopteris og P. 
Dryopteris (ved Ibæk vokser Struthiopte, is Germanica og Equi- 
setum Telmattja). Af andre planter, som fandtes karakteristiske 
for skovbunden nævnes følgende *) 
*) Plantefortegnelsen er suppleret ^fter et af medlemmernes optegnelser 
på et tidligere besøg i skovene. 
