211 
Mellem Juncus og Luzula findes der, hyad rodbygningen an- 
går, en konstant forskel, idet indrebarken, der udvikler sig 
centripetal og radierende, hos Juncus udbreder sig over et større 
fladerum og er forsynet med store lakuner, der til sidst kun 
ere adskilte fra hverandre ved enkelte cellerækker ( - flader) , 
som for største delen bestå af temmelig tyndvæggede celler. 
Hos Luzula derimod er iudrebarken indskrænket til i reglen 
meget færre cellelag, men til gengæld er cellerne stærkt for- 
tykkede, hos nogle ensidigt ligesom i karbundtskeden , hos 
andre alsidigt og navnlig er karakteristisk en fuldstændig 
mangel på lakuner; rødderne hos disse to slægter skelnes der- 
for med lethed fra hinanden. Til begrundelse af dette ere 13 
Juncus- og 10 Luzula-ïirter undersøgte ; yderligere under- 
søgelser vilde måske nok føre til påvisning af overgange. 
Som ovenfor nævnt lindes hos Luzula nivea to allerede i det 
ydre meget forskellige slags rødder, nemlig nogle lange, tykke, 
lysebrune, i tværsnit ofte elliptiske, der i det væsentlige ere 
byggede som rødderne hos Juncus, og andre små og tynde, 
sortebrune rødder, der have Luzula-roàens almindelige karakter 
og nærmest stemme mod L. lutea og L. parviflora. 
For så vidt rødderne vare grenede,, vare siderødderne byggede 
ganske som moderroden. 
c. Lige så vist som det tør anses for anerkendt, at kar- 
bundtskeden i roden er den primære barks inderste cellelag, 
lige så vist er det, at spørgsmålet endnu er svævende for 
stængelens vedkommende. I mange tilfælde tilhører den af- 
gjort barken, således hos Lobelia Erinus og hos (vistnok 
alle) Veronica-arterne. For den monokotyledone rodstoks 
vedkommende bliver det ved sammenligning af de forskellige 
former højst sandsynlig, at karbundtskeden dannes af forty k- 
kelsesringens (i Sanios forstand) yderste lag celler, når denne 
går over i hviletilstand. Det egentlige bevis må jo imidlertid 
hentes fra udviklingshistorien. 
4. Den 27de februar 1873. Cand. phil. J. P. Jacobsen 
holdt foredrag over Desmidiaceernes almindelige morfolog. og biolog, 
forhold. (Bestemt til optagelse i tidsskriftet). 
5. Den 27de marts 1873. Professor J. Lange meddelte 
»iagttagelser over løvspring, blomstring og løvfald i Veterinær- og 
Landbohøjskolens have for femåret 1867 ~ 71a. (Se side 167 ff,). 
Derefter foreviste og beskrev assistent S. Ny el and et apparat 
til desinfection af herbarier. Dette apparat havde N. sét anvendt i 
den botaniske have i Brüssel, hvor man havde fundet det særdeles 
anvendeligt og foretrukket det for at behandle planterne med sub- 
limat, idet virkningen deraf havde vist sig langt sikkrere *) og appa- 
) I følge de forsøg, som ere anstillede med dette apparat i den botaniske 
have i København har det dog vist sig, at 8 dages henliggen i apparatet 
